ÁTTEKINTÉS AZ EDDIGI ISMERETEKRŐL 23 



csatornának v. vezetéknek (ductus Woi.kkii ; pi'oturetcr Haeckki.) hittak. 

 Minthogy azonban az ös vesecsövek benyilása után a fejvese csatornájába, 

 ez utóbbinak a miíköde'se'hez egy lij csatlakozott, a mely idötöl kezdve a 

 csatorna a fejvese elsorvadásáig egyszerre mind az elő- mind az 

 (isvese kivezető csatornájául szolgál: pontosabb megjelölés és az amnion- 

 nólküliekkel való összehasonlítás miatt jobb a Gegknhaur által aján- 

 lott (Grundzügc der vergl. Anatomie. Leipzig, 1870. S. 864.) esSdlef}es 

 ősvesecsntorna (primai*er Urnierengang) nevet használatba venni. ^) E 

 névvel többet akarunk kifejezni, mint a Wolff-féle csatorna elnevezés- 

 sel, mert amnion-nélküliekben magában tartalmazza i'észben az ivarcsö 

 (Müller-féle csatorna) elemeit is, a mennyiben az utóbbi belőle tagoló- 

 dik le (1. a Müller-féle csö fejlődését). 



E szerint három lényeges alkotó rész járult az ösvesék képezé- 

 séhez : edénygomolyok, mirigycsövek és kivezető csatorna ; ezekhez járul 

 a kitöltő csekély mennyiségű kötőszövet és tág edények (III. tábla, 39. 

 ábra), főleg viszerek, valamint a mirigy felszínét a nagy zsigerüregben 



') Némelj'ek (Bvi.foir, Skdgwick) az elsődleges ösvesecsatornát 

 szelvénycsatornának (segmental duct, Segmentalgang) és az ösvesecsöveket 

 szelvényszerveknek (Segmentalorgane) nevezik, tekintettel a gerincztelenek 

 hasonnevű szerveire. Azonban e név csak akkor volna következetesen 

 használható, ha a gerinczeseknek ösvesecsovei homológok volnának a 

 gerincztelenek szelvényszerveivel. Minthogy azonban ez utóbbiak mind- 

 egyike külön nyílik kifelé az ektodermán, míg a gerinczesek ösvesecsovei 

 összeségükben az ösvese kivezető csatornája útján egy közös nyilas által 

 az entodermával függenek össze ; továbbá minthogy az ösvesecsövek a 

 gerinczesek legtöbbjében nagyobb számmal jelennek meg, mint a testszel- 

 vények : mindezek oly lényeges eltérések, hogy legalább is kétséges, 

 vájjon a gerinczesek ösvesecsovei a férgek szelvényszerveivel homológ 

 képletek-e ? Egy szelvényszerv fogalmához ugyanis az kívántatik, hogy 

 egy mesoderma-származású mirigyes képlet egyesülésbe jöjjön egy ekto- 

 dermális kivezető csatornával ; azonban a gerinczesek Ösveséjében mind 

 a két rész (ösvesecsövek és ösvesecsatorna) mesoderma-származású. Tehát 

 az annelidák szelvényszervei és a gerinczesek ösvesecsovei között legfel- 

 jebb nem teljes (incomplet) homologiát lehet felállítani (FüRnRixGEi;, i, 

 mű). Nehogy tehát ama kétes homologiára gondoljunk, Pürbringkr aján- 

 latára (i. mű, 104. 1.) legjobb a > szelvény vezeték « nevet mellőzni. Ellenben 

 helyesen lehet az ősvesecsatoniát hasonlatba helyezni a férgeknek hurok- 

 csatarnáival (Schleifenkanalchen), mint azt Gegenbaur (Grundzüge d. 

 vergl. Anat., 1870. S. 864) már 1870-ben megemlítette. Ezen kiválasztó 

 készülék nem szelvényes két hosszanti csőből áll, melyek hátul a kloákába 

 nyílnak és lefutásukban több nyílás (Wimperti-ichter) útján a hasüreggel 

 közlekednek. Ezen készülék sokban hasonlít a gei'inczesek fejveséjéhez és 

 ennek kivezető csatornájához, csak a szabad gomolyok hiányoznak ; — 

 azért az utóbbiakat a fej veséhez csak másodlagosan csatlakozott képle- 

 teknek kell tartani. 



