27 ÁTTKKTNTÉS AZ EÜDIGI ISMERETEKRŐL. 



a) Amidoii-aélkilli (jerinczesekbeii, a hol utóvesc (mctanephros) 

 nem fejlődik ki, az ösvese átmegy a maradó állapotba e's lesz az állat 

 húgykiválasztó szerve ; egyes fajtáknál a hím ivarváladekot kiválasztó 

 szervvé, azaz a melle'kherévé is. ^) Ez által az ösvesének proximál része 

 ellentétbe jö a distális résszel, ez utóbbi megtartván eredeti feladatát, 

 míg az előbbi új élettani működést végez. A proximális keskenyebb 

 rész teszi az ösvesének ú. n. ivari (Genitaltheil, Leydig'sche Driise), a 

 distális tömegesebb rész aimak a liwjyszervi (Drüsentheil, Beckenniere 

 Spbngel's) darabját. Az ivari rész, az ösvesecsöveket illetőleg abban 

 külömbözik a húgyszervi résztől, hogy lényegesen csak elsőrendű 

 ösvesecsövekből áll, míg a vastagabb distális részben ezekhez másod- 

 és harmadrendüek is csatlakoznak. A külömbség a korral mindinkább 

 szembetűnőbb lesz : a mellső i'ész keskeny marad, kevés vesecsövet 

 tartalmaz és ezeknek hashártyanyilásai elsorvadnak; a hátulsó rész 

 megvastagszik és benne sok Malpighi-féle test meg vesecső fejlődnek ki. 



Az ösvesének viszonyba lépése a hím ivarmirigygyei az amnion- 

 nélküliekben akkép történik, hogy a proximális ősvesecsöveknek egy 

 bizonyos száma szabad végeiktől, azaz a Malpighi-féle gomolyoktól 

 kihidulva, a herefodron át benő az ivarmirigybe, ennek alapi részén a 

 legtöbb fajtánál egy hosszanti csatornává (Langskanal des Hodens), 

 vagy szűk csőrendszevi'é (Hodennetz Si-kxgki.'s ; hererecze) egyesülve. 

 Czápáknál ez így marad, a here tüszöivel való összefüggés csak idő- 

 szakonként áll be, a herereczétől ama tüszőkhöz növő hámcsövek 

 xítján ; más időben a heretüszők nincsenek nyílt közlekedésben a mel- 

 lékhere csöveivel. Hüllőknél az összefüggés folytonos ; a hererecze 

 csövei összefüggésüket a kanyargós herecsövekkel mindig megtartják, 

 így az ősvesecsatorna mint húgyvezér és ondóelvezetö edény működik, 

 miért ez időtől Leydig-féle csafornának nevezik. 



Sok amnion-nélküli gerinczes ébrényeiben a vese (mesonephros) 

 húgyszervi részének a legdistálisabb csövei összefüggésüket az ősvese- 

 csatornával feladják, és e helyett ott közöttük egy új hosszanti kivezető 

 cső fejlődik, mely külön nyílik az ősvesecsatorna alsó végébe (Harnlei- 

 ter des hinteren Urnierenabschnittes She.vgkl's), vagy a kloakába (far- 

 kos hüllők hímjeinél Sciineider szerint). Némely búvár (Semper, Bal- 

 FouR, Skdgwick) ezt az újonnan fejlődő csövet az amnionosak húgyvezé- 

 rével és az ösvesének megfelelő darabját az amnionosak utóveséjével 

 (metanephros-ával) hasonlították össze. 



Hímeknél az ivarváladék elvezetésére a mesonephi-os-csatonia (Ley- 

 dig-féle csatorna) szolgálván, a tulajdonképi ivarcső v. Müller-féle cső 



') Tisztán húgykiválasztó szerv : a körszájúaknái, csontos halak- 

 nál, ganoidáknál és a czápák közűi laemargus-nál ; valószínűleg a kétlég- 

 zöknél (dipnoi) is. — Proximális része a him ivarkészülékhez viszonyba 

 lép (mellékhei-évé lesz), distális része pedig vesekép szerepel : a legtöbb 

 czápaféléknél (selachii) és a hüllőknél. 



