ÁTTEKINTÉS AZ EDDIGI ISMERETEKRŐL. 27 



felesleges lett, aze'rt csak dui-ványosan fejlődik ki (czápafeleknél) ; vagy 

 ha kifejlődött (hüllőknél), nagy re'sze elcsenevészik, maradványai üreg- 

 nélküli hámesövek képében tartván magukat fenn (ví. n. Rathke-féle csa- 

 turna Haeckel szerint). Legjobban a proximális rész, azaz a kürt- 

 tölcsér tartja magát fenn a zsigerüreg felső részén (czápáknál a 

 májon függ). 



b) Áttérve most az ősvese átalakulásait illetőleg a reánk nézve 

 fontosabb amnionos gerinczeseh-e, ezeknél magasabb diflPerencziálás 

 abban jelentkezik, hogy az elcsenevészö ősvese helyett egy új kiválasztó 

 készülék : a maradó vese {indanephros) fejlődik ki. Korán, azaz midőn 

 az ösvesének fejlődése épen megindul (tyúkébrényuél a 4. nap végén), 

 az elsődleges ősvesecsatomának legalsó, azaz a kloakába szájadzó nyilasa 

 előtti részéből (III. tábla, 31. ábra, c? ÍF háti végén), annak a háti 

 oldalából egy kesztyií-űjjalakű kitüremlés nő fel, proximál irányt tartva 

 az ősvesecsatonia mögötti kötőszövetben. Ezen vesecsőnek (Kupffer- 

 féle csőnek) felső vége egyszer (emlősök), vagy útjában többször (mada- 

 rak) kitágul, így a vesemedenczét szolgáltatva ; belőle a környező 

 kötőszövetbe (ébrényi veselielyzékbe) benőnek a vesecsövek (III. tábla, 

 38. ábra re«), a melyek végeihez utóbb az edénygomolyok csatlakoznak. 

 Az új vesének kifejlődésével az ősvese feleslegessé válván, ennek csövei a 

 distális részében (az amnion-nélküliek húgyszervi részének megfelelő da- 

 rabban), jelentéktelen csökevényekké (paradidymis, paroophoron Wal- 

 deyer's) sorvadnak, ellenben a keskenyebb proximális résznek, vagy ú. n. 

 ivari résznek csövei hímekben a fennebb már említett mellékherecsöve- 

 ket, itt mellékherét (epididymis ; III. tábla, 44. ábra cWi), nőstényeknél 

 a mellékpetefészket (parovariuni, helyesebben epoophoron Waldkyer's ; 

 III. tábla, 42. 43. ábrák, ^oü) szolgáltatják. Ezek csöveinek a fejlődése 

 itt is úgy történik, mint az amnion-nélküli gerinczesekben, azaz : az 

 ivarmirigyek fodrába (mesorchium, mesoarium) benövő hámcsövek a 

 Malpighi-féle testek hámburokjából indulnak ki, mire az edénygomoly 

 elsorvad. A herébe benövő hámcsövek a herereczévé egyesülnek és az 

 ezekből kinövő egyenes herecsövek utólag lépnek közlekedésbe a heré- 

 ben már jelenlevő kanyargós herecsövekkel. 



Az ivarcsö v. MüUer-féle cső az amnionos gerinczesekben is 

 kifejlődik mind a két nemnél. Hasüri nyilasa az ösvesének proximális 

 részén van oldalvást, innen kezdve a WolíF-féle csatorna külső oldalán 

 fut le, közeli szomszédságban a zsigerüreget e helyen borító magas 

 hengerhámmal (III. tábla, 37. ábra, dM) -^ azután a WolíF-féle test 

 alsó végén a húgyivarléczbe lép be (III. tábla, 4 1 . ábra, pl W^ és itt a 

 Wolíf-féle csatornával kereszteződve, annak a mediális oldalára fek- 

 szik ; a raedenczében az ú. n. Thiersch-féle warhöte<ihe (Geschlechts- 

 strang) lép. Ez a két ivarlécznek egyesült alsó, a húgyhólyag és végbél 

 között fekvő részéből áll. Az ivarkötegben fekvő két WolíF-féle és két 

 Müller-féle csatorna azután az allantois alsó, keskenyebb részébe : az 

 ú. n, húgyivar-öbölbe (sinus urogeuitalis J. Müller) nyílik. 



