AZ ELEMI VESÉK ÉBRÉNYHELYZÉKE. 39 



levált sejtekből keletkezik az ösvese kivezető csatornája (1. alább), 

 a szelvéuyliólyagokból az ősvesecsövek, a zsigerüreggel határos 

 hengersejtekböl pedig a női ivarmirigyek és kivezető utak hám- 

 uemü alkotó részei, egyszóval a középlemezek teszik a hilgy- 

 es ivarkészülék hámféle alkotó részeinek az éhrényhely zekét. 

 Minthogy pedig a középlemezek mesodermális szál-mazású 

 elemekből állanak, a belőlük keletkezett hámokat illetőleg 

 itt azt a kivételt találjuk, hogy ilyeneket nemcsak az ekto- és 

 entoderma, hanem a mesoderma is szolgáltat. His (Erste Anlage 

 des Wirbelthierleibes. 1868. S. 43. 49. és Unsere Körperform. 

 Leipz. 1874. S. 114.) és Walüeyer (ir. 110. sz., 112. 1.) e kivétel 

 megmagyarázására felvették azt, hogy a középlemezekben a 

 tengelyköteg (Axenstrang) útján bejutott hámelemek vannak ; 

 ez azonban nem egyéb, mint be nem bizonyítható szellemes 

 hypothézis. 



Más fordulatot vesz a dolog, ha Waldeyer újabb nézeté- 

 vel (Archiblast u. Parablast. Archiv f. mikr. Anatomie. 1883. 

 Bd. XXII.) megegyezésben az archi- és parablastos szövetek- 

 ről, ezeknek histogenetikus értékét illetőleg nem teszünk 

 lényeges külömbséget az eredeti három csíiIevél között, ezek 

 bármelyikét képesnek tartva arra, hogy belőlük animális szöve- 

 tek (hám-, izom-, idegszövet) keletkezzenek, míg a vegetatív 

 szövetek (kötőszövetcsoport) ébrényhelyzéke úgy, a mint 

 Müller V. mondja, az ébrényudvarokból jut be az ébrénybe 

 a benövő edényekkel együtt. — Én azonban az ilyen dogmás 

 elkülönítésnek nem vagyok a híve, mert úgy tapasztaltam, hogy 

 az archiblastos értékű szelvények belsejéből sejtek nőnek a 

 középlemezek felé (I. tábla 13. ábra, nftv) és itt a középle- 

 mezek eredeti sejtjeivel egyesülvén, azokkal együttesen az ősve- 

 sének ébrényhelyzékét (UW),£íZÚ.\\. Wolff-féle blastémát, mint 

 azt Sedgwick (ir. 101. sz.) ajánlatára nevezni fogjuk, képezik. 

 Az így felszaporodó Wolff-féle blastémából (I. tábla, 16. ábra, 

 hl W) lesz e testnek mind a kötő- mind a hámszövete, a mit leg- 

 jobban bizonyít a későbben e szövetből kiváló háti (másod- és 

 harmadrendű) ősvesecsöveknek a fejlődésmódja (1. alább). 



Két és három napos tyúkébrények törzsének haráutmet- 

 szetein (13. ábra) jól látni, hogy a testszelvényeket megtöltő 

 gömbölyded sejtek (nptv), melyek ide bizonyára nem jutottak 



