48 AZ ELEMI VESÉK CSATORNÁJA. 



119. lap) és KowALEVsKY (ir. 60.sz.)\ az oldallemezekből 

 Remak (ir. 83. sz., 24. 1.), régebben Kölliker (Entwicklungsg. 

 I. Aufl., S. 198.), és némi módosítással Walueykr is (ir. 119. 

 sz., 111. 1.). A zsigerüreg hámjából lefüződni vélte, régebbi néze- 

 tének elhagyásával, tanítványa Romiti (ir. 90. sz., 202. 1.) vizs- 

 gálatai nyomán Waldeyer (Hiusch ii. Yirciiow' s Jahres- 

 berichte v. 1873. S. 101.), Dansky és Kostenitsch (ir. 22. sz.), 

 és [Rensox (ir. 86. sz. 21. 1.). Végül a középlemezekből való 

 leválást állították Dürsy (Der Primitivstreif des Hühnchens. 

 Lahr, 1867.), Bornhaupt (ir. 11. sz.), Foster és Balfour (Ent- 

 wgg. üb. V. Kleinenberg, 71. 1.), Fürbringer (ir. 3ő. sz., 65. 1.), 

 Gasser (ir. 40. sz.) és Smiegelow (ir. 110. sz.). Elegendő lesz 

 ezen nézetek közül csak a nevezetesebbekkel megismerkedni, mi- 

 után a többieké amazoknak lényegtelen módosításaiból állanak. 



Miután His a fónnebb említett nézetét elhagyta, azt állította 

 (id. mü, 119. 1.), hogy az ösvesecsatoma sejtjei az öscsigolyamagvak 

 külső részéből való kivándorlás által jutnak a középlemezek és az 

 ektoderma közé, a mi mellett az szól (a mit azonban rajzai nem eléggé 

 bizonyítanak), hogy eleinte az öscsigolyamagvakkal széles sejtkötegek 

 útján összefüggenek. Azt állítja His, hogy a sejtköteg eleinte laza 

 Hzerkezetü és a mennyiben a szelvényekből (öscsigolyákból) válik le, 

 szelvényes alkatú ; a szelvényes darabok csak másodlagosan olvadnak 

 egybe egy tömör sejtpálczává. 



Szelvényes eredést állít újabban Smiegei-ow (ir. IJO. sz.) is, csak- 

 hogy e szerző az újabb nézeteknek megfelelöleg az ösvesecsatornát a 

 a középlemezekböl származtatja. — A szelvényes keletkezés ellen nyilat- 

 kozott FüKHiuNGKK (ir. 35. sz., 65. 1.), és mi is azon nézetben vag)-unk, 

 hogy ilyesmi nincs jelen. Magj'arázliató az efféle nézet abból, hog}- az 

 ösvesecsatoma első keletkezésénél a szelvények közötti helyeknek 

 megfelelöleg vastagabb, mint a testszelvények színtáján, úgy, hogy 

 12 — 16 szelvényes tyúkébrények sorozatos harántmetszetein helyen- 

 ként igen vékony az ösvesecsatoma és e miatt elkerülheti a figyelmet, 

 míg a szelvények közötti helyeknek megfelelöleg azonnal szembetűnik. 



Waldkyek régebben (ir. IW. sz.) az ösvesecsatoma üreges fellé- 

 pésének magyarázatára egy felülről lefelé bemetsző barázdaképződést 

 vett fel, melynek létrejöttéhez mind a szelvények, mind az oldalleme- 

 zek hozzájárulnának. Ugyanis a középlemezek fölé mind a szelvények- 

 nek, mind a felső oldallemezeknek szomszédos részei (Urwirbelecke u. 

 Seitenplattenwölbung Wai.deykr's, ir. 119. sz., 113. 1.) két nyújtvány- 

 ban az ektoderaia felé kiemelkednének, a mediális dudor felső része a 

 külső dudorhoz fekszik és így a középlemez fdett egy az ektoderma 

 felé kiálló dombocska (Urogenitalhügelchen Wai.kkvers) keletkezik, 



