AZ ELEMI VESÉK CSATORNÁJA. 49 



melynek ürege az ösvesecsatorna üregévé, szélei pedig sugaras rendez- 

 kedés által annak a hámjává lesznek. Az 50 — 72-ik órától kezdve az 

 ivartájék fregio germinativa) egy aránylag kicsiny dombalakban 

 emelkedik ki a zsigerüreg felé, a mit W. wardninhnak (Geschlechtswall 

 o. Mittehvall) nevez ; ebben fekszik a Wolff-féle csatorna az ivarhám 

 szomszédságában. 



Hogy az ösvesecsatorna a felső oldallemez legbelsőbb hámbori- 

 tékának ránczalakú iireyes kii íiremlésébol keletkezik, arra Romiti gon- 

 dolt először a tyúknál (ir. 90. sz., 202. 1. — Lezioni di Embriogenia. 

 Sienna, 1881. p. 127.) és ezt egyidöben Wai.de ykr is elfogadta (1. 

 fömiebb). — Romiti valószinüleg a zsigerüregböl betüremkedő fejvese- 

 csövek [\. alább) által veze'ttetett felre. Ha e nézet alapos volna, akkor 

 az amnionos gerinczesek ősvesecsatornája úgy fejlődnék, mint a hüllők 

 és csontos halak fej vesecsatornája (1. femiebb) és a kettő közötti 

 homologia teljes volna ; azonban a dolog nem így áll, a mint azt már 

 régebben Semper (ir. 705. sz., 403. 1.) és Balfour (ir. 2. sz., 81. 1.) 

 kimutatták. 



A EoMiTi-féle nézethez közel hasonlót állítottak Kowalevszky 

 (ir. 60. sz.), azután (Owsjaxmkoff vezetése alatt) Danskv és Koste- 

 NiTscii (ir. 22. sz., 21. 1,), a kik az ösvesecsatorna üregét a középleme- 

 zekbe és szelvényekbe bemetsző hasadékból (Mittelplattenspalte Kowa- 

 i.evskv's) vezették le, azt állítván, hogy (38 órás tyúkébrényben) a 

 középlemez vízszintes részének felső sejtsorozata ránczalakban az 

 ektoderma felé kiemelkedik és a kiemelkedő redő azután a középle- 

 mezröl lefüződik (42 órás tyúkébrényben); így az ösvesecsatorna ürege 

 a zsigerüregnek (ill. a középlemez-résnek) egy letagolt része volna. 



Alkalmam volt a KowALEVSKY-féle eredeti orosz értekezést 

 kézhez kapni és az ábrákból (IV-ik tábla, 3. és 8.) meggyőződést 

 szereztem, hogy itt erős észlelési hiba foroghat fenn, mert oly magas 

 ránczalakií kitüremlés, mint ott közöltetik, csak müleges redőképzö- 

 dés útján állhat be. A tévedés megfejtését nyeri a hiányos kezelési 

 módban (1 — 2 "/©-os chrómsav, borszesz s ebből azonnal viasz-olajba 

 való beágyazás), tudva azt, hogy műtermékek elkerülésére hasonló 

 vizsgálatoknál mily óvatosan kell eljárni. — A kitüremlési elmélet ellen 

 leghathatósabb ellenvetés az, hogy az ösvesecsatorna még akkor is 

 tömör sejtkötegből áll, a mikor a középlemezröl épen levált (1. alább) ; 

 lia kitüremlés volna jelen, azonnal üregesnek kellene lennie. — Minden 

 egyéb újabb szerző, s már azelőtt Gasser (ir. 40. sz.) is, a kitüremlés 

 ellen nyilatkoztak. 



B'jRNHAUpr (ir. //. sz.) a középlemezek felett szabadon fekvő 

 ősvesecsatornát ír és rajzol le, tehát annak legelső keletkezési módját 

 nem észlelte. Ugyanaz áll DuRsy-ról (Der Primitivstreif. Taf. EJ. Fig. 

 7 y), a ki az ősvesecsatornát csak csőalakú állapotában bitta. Nyúlnál 

 Etsi.i (ir. 1^.9. sz., 21. 1.) az ösvesecsatorna föllépését a 7. nap végére v. 



M. TLD. AKAI). III. OSZT. KÜLÖN KIADVÁNYA. 1884. I. 4 



