76 WOLFF-FÉLE TEST. 



böl. Én határozottan az utóbbi nézetet vallom, mert bármily 

 óvatos eljárás által kezelt ébrényekenjiem lehet sem ahashártyai 

 hám henövését, sem epíthél-jcllegü sejteket a Wolff-féle hhstémd- 

 han az ösvesehimhók keletkezésének ideje előtt felismerni^ — és 

 abban, hogy a Wolíf-féle blastéma indifferens sejtjeiből hámok 

 keletkeznek, már csak azért sem láthatok különöset, mert az 

 ösvesecsatorna is a középlemezekből származik, ugyanazon 

 ébrényhelyzékből, melyből később a Wolff-féle blastéma lesz. 

 A leghatározottabban bizonyítja pedig az ösvesebimbóknak 

 önálló keletkezését a mesodermában a másod- és harmadrendű 

 ősvesebimbók fellépése, a melyek az elsőrendűek háti oldalán 

 fejlődnek, függetlenül amazoktól és a zsigerüregi hámtól a 

 húgyivardomb állományában ; a mi nagyobb távolságuk miatt 

 az ösvese felszinétől jobban szembe ötlik, mint az elsőrendű 

 ősvesebimbóknál, a melyek közel feküszDek a húgyivardombot 

 borító hámhoz, s e miatt felületes vizsgálatnál kölönféle 

 észlelési hibák merülhetnek fel. 



Hogy a madarak és emlősök ősvesebimbói, ill. az ezekből 

 keletkező ősvesehólyagok a reptiliák szelvényhólyagaival homo- 

 lóg részek, az kétséget nem szenved. A hasonlat ezen szelvény- 

 hólyagok átalakulásai és a madarak ősvesecsöveinek a feljödése 

 között igen szembeszökő : mindketten tömör sejthalmazokból 

 keletkeznek, csakhogy reptiliáknál a szelvényhólyagok nagyob- 

 bak és körülbelül a testszelvények számának megfelelő 

 mennyiségben alakulnak át az elsőrendű ösvesecsövekké ; mig 

 madaraknál és emlősöknél a hólyagalak a környező nagyobb 

 mennyiségű Wolff-féle blastéma miatt kevésbbé felismerhető 

 (1. alább) és a szelvényhólyag kisebb. De a nagyobb szám 

 nem lényeges eltérés, mert ez egy másodlagos módosulat, mely 

 a fokozott élettani működéssel utólag csatlakozott az ősvesének 

 a szerkezetéhez, és mint ily szerzemény jelen van a hüllők 

 ősveséjében is, a hol a distálisabb szelvényeknek megfelelőleg 

 3 — 4 ősvesebimbó lép fel (v. ö. 22. 1.) ; ezek itt szinte egészen 

 függetlenül a zsigerüreg hámjától keletkeztek (Fürbringer, 

 ir. 35, sz.), semmiben sem eltérőleg a madaraknál mutatkozó 

 viszonyoktól. Ily másodrendű módosulatok közé tartozik pl. az 

 is, hogy az amnion-nélkülieknél a kétoldali ősvesecsövek distá- 

 lis részei egymással összeforrnak, sőt hogy csöveik egyui^sba 



