WOLFF-FÉLE TEST. 77 



kapaszkodnak, egyik oldalról a másikra áthajolva. Hogy meny- 

 nyiben hozhatók az amnionos gerinczeseknek kidifferencziálás 

 által fejlődő szelvényhólyagai hasonlatba az amnion-uélküliek 

 (czápafélék) betüremlés által keletkező szelvénycsöveivel, arra a 

 halakról Írandó értekezésemben fogok visszatérni. 



Az öovesecsövek fejlődését madárébrényekben ^) a követ- 

 kező módon láttam lefolyni : 



Már a költés 2-ik napjának második felében, tehát körül- 

 belül 20 — 24 szelvénnyel bíró ébrényben, a 12— 14-dik szel- 

 vény tájékából vett harántmetszetekeu jól látni (I. tábla, 16. 

 ábra), hogy a zsigerüreg felé kiemelkedő húgyivardomb (fug) 

 állományának azon részében, mely az elemi főér (ao) és az 

 ösvesecsatorna (d W) között fekszik, a húgyivardomb hámjának 

 a szomszédságában 40 — 50/< átmérőjű sejthalmazok keletkez- 

 nek {blW). A sejtbimbók (ösvesebimbók) legmellsőbbike (a 

 legproximálisabb) közeli szomszédságiban van a zsigerüreg 

 hámjának föntemlitett (72. 1.) durványos sejtkötegjeivel, de 

 ezzel semmiféle fejlődéstani összefüggésben nincs. Némely 

 metszeten olyan képet kapni, mint a 16. ábra, a hol az ösvese- 

 csatorna (d W) hasi oldalától befelé egy tömör kis nyujtvány 

 megy el, mely a szemlélőre azon benyomást teszi, mintha az 

 ösvesecsatorna falából kinövő ősvesecső volna ; ez azonban csak 

 előkészület arra, hogy ott az ösvesecsatorna a külön fejlődő 

 szelvényhólyaggal, illetőleg ősvesecsővel összefüggésbe lépjen. ^) 

 Az ösvesebimbók (éHí^ egészen elkülönített sejthalmazokból 

 állanak, összefüggés nélkül az ösvesecsatorna falával és a 



') Emlösébrényeknél hasonlónak kell lenni a folyamatnak, bár 

 ezekről eddig csak kevés és aphoristikus észleleteket bírunk. Nekem nem 

 volt alkalmam megfelelő korú fíatal ébrényeket kapni, azért nem szólha- 

 tok a tárgyhoz. E íli (ir. 29. sz., 24. 1.) csak annyit jegyez meg, hogj- nyúl- 

 nál az ösvesecsövek tömör sejthalmazok képében keletkeznek az ösvese- 

 csatorna belső oldalán és ezzel utóbb egyesülnek, e szerint a fejlődés 

 módja megegyeznék az általunk is vallott nézettel. Kom-mann hibás észle- 

 letéiről fentebb volt szó (65. 1.), úgy szinte RsxsoN-éról (71. 1.). 



*) Sedgwick (ir. lOÍ. sz.) szerint tyúknál a proximális ösvesecsövek 

 a tekintetben térnek el fejlődésüket illetőleg a többiektől, hogy feléjük az 

 ösvesecsatoi-na egy-egy rövid nyújtványt küld. — Ezen nyujtvány aligha 

 azonos lesz a mi I. t. 16. ábránkon mutatkozóval ; még az esetben is, ha 

 S. értelmezése lielyes, az egésznek fontosságot nem tulajdoníthatunk. 



