1)6 WOLFF-FÉLE TEST. 



A csatorna átmérője és harántmetszetéuek alakja nem marad 

 mindenütt egyforma. Átmérője aláfelé folyton gyarapszik, vas- 

 tagsága a mirigy nagyságához képest a magasaljlj osztályú geriii- 

 czesekben mindinkái)!) fogy ; legtágabb a reptiliákban s mada- 

 rakban (33—36. és 66 — 69. ábrák, d W), szűkebb az emlősökben 

 (40. ábra, d W). így pl. 3'5 mm. h. gyíkébrényben 18 — 24/< átmé- 

 rőjű, 6 mm. hosszúnál már 50 — 60m ; — 4 — 5 napos tyúkébrény- 

 ben a Wolflf-féle test közepén a haránt átmérője 85<<, a nyílirányú 

 helyenkint (a tágabb helyeken) 140 — 160,m, ugyanennél a Wolff- 

 féle léczben a haránt átmérője 70, a nyílirányú 110;M ; — egy 6 

 napos tyúkébrényben (39. á.) a Wolíf-féle testben 75 és 140,« 

 átmérőjűnek találtam ; — 15 mm. hosszú nyúlébrényben (III. t., 



38. ábra) a Wolíf-féle testben csak 22f< átmérőjű és hámja 

 lu magas volt. Harántmetszetének alakja kerekded v. ovális 

 (33. 39. ákrák), de e szabályos alakot a vegyszerekben beállott 

 zsugorodás miatt csak ritkán tartja meg (25. 26. 40. ábrák). 

 Fala alacsony hengersejtekből áll egy rétegben, melyek fest- 

 anyagokbau erősen színeződnek, és körülöttük a környező kötő- 

 szövet nem tömöttebb, mint a "Wolíf-féle test felszínén egyebütt, a 

 mi által a csatorna eltér a MüUer-féle csőtől, mely körül a leendő 

 burkok hamar tömöttebb szövet képében mutatkoznak (87. ábra, 

 íZilf körül). A csatorna háti oldalán a főviszér fekszik, mely 

 fiatalabb ébrényekben (különösen 10 — 12 mm. hosszú emberi 

 ébrényekben) igen tág, és inkább öböl- mintsem viszéralakú (36. 



39. ábrák, ve). Ebbe nyílnak a gomolyokból kilépő tág viszerek, 

 e szerint a főviszér a Wolíf-féle testnek az elvezető edénye. Az 

 ősvesecsatorna alatt is találni sok metszeten egy viszeret (33. 

 34. 39. ábrák, v), mely később az ivarmirigyekhez lép viszonyba 

 s az ondó- vagy petefészekviszérré lesz. Ugyanekkor (7 — 8 napos 

 tyúkébrények) a Wolíf-féle csatorna külső oldalán, közte és a 

 magasabb hám között, a Müller-féle cső húzódik le (37. 88. ábrák, 

 dM), melyből később nőstényekben a kürt lesz (42. 43. ábrák, 

 tab), míg hímekben elsorvad s ezeknél helyette az ősvesecsa- 

 torna jut érvényre, az ondóelvezető csatornává alakulván 

 át (44. ábra, cZiri dW^, — mind a kettő nagyrészt a kürtléczből 

 és tartalmából származnak (v. ö. 1 34. 1. és k.). A mirigy raediális 

 oldalán, az itt fekvő gomolycsoporttól befelé, de ezektől egyes 

 nagyobb edények (viszerek) által elválasztva, az ivarmirigy 



