WOLFF-FÉLE TEST. 97 



kezd kiemelkedni (34. 38. 39. 40. 45. ábrák, gls), mely később 

 nőstényekben a petefészekké (42. 43. 117. 126. ábrák, ov), hí- 

 mekben a herévé (44. 130. ábrák, test) alakul át. 



A Wolff-féle csatornának mediális oldaláról indulnak 

 el az ősvesecsövek. Már Ratke (ir. 80. sz., 49. 1.) ismerte azt, 

 hogy az ősvesében tágabb és szűkebb csövek vannak, de azt 

 hitte, hogy a vékonyabb csövek nyílnak a tágabbakba és nem 

 tudta, hogy a kétféle csőrészlet között raűködésbeli külömbség 

 vau. Később Müller János (ir. 7.5. sz., 34. 1.), és Dürsy (ir. 

 28. sz.) külömböztettek meg működésükre nézve is kétféle 

 csatornákat. Dürsy és Banks (ir. 7. sz.) szerint a szűkebb 

 csatornákból a hím ivarmirigyből kivezető ondóedények lesz- 

 nek. AValdeyer (ir. 119. sz., 118. 1.) a szűk csöveket az ősvese 

 haránt csatornáinak (Quercanále des Wolff'schen Körpers) 

 nevezte és külömbséget tett a kétféle hám között is. — A szűk 

 csöveknek viszonyba lépése az ivarmirigyekhez később fog 

 tárgy altatni, azonban már itt megjegyezhetem, hogy két külön- 

 féle csőrendszer, mint azt Dürsy hitte, nem létezik, — a 

 szűk csövek egyszerűen a tágabbaknak a gyűjtő részei, s nem 

 végződnek az ivarmirigyek felső végének a szomszédságában 

 vakon. A vak végződés csak onnan van, hogy a metszet a 

 cs()veket nem találta egész hosszukban. Minden szűk cső 

 tágabbakkal, ill. ezek útján Malpighi-féle testecsekkel függ 

 öszsze. 



A szűkebb csöveknek elvezető feladatát mutatja azon 

 alacsony (15 mm. hosszú nyúlnál 7u magas) koczkahám, mely 

 miben sem külömbözik a AVolff-féle csatorna hámjától. Ily 

 gyűjtőcsövek a mirigynek neijacsak a háti, hanem a hasi oldalán 

 (33— 37., 39. ábrák, t\\\) és a közepében (í 1^2 ; 40. ábra, 3 — 4) 

 is előfordulnak ; átmérőjük 6 napos tyúkban 25 — 32// magas ; 

 15 mm. hosszú nyúlban 22jW szélesek s hámjuk 7u magas. A 

 tág csövek (6 napos tyúkébrényben 50 — 90ju ; 15 mm. hosszú 

 uyúlban 40 — 60 — 80t< átmérőjűek) elválasztó (secretoricus) 

 feladatúak ; sejtjeik magasabbak (külíinösen idősebb reptilia- 

 ébrényekben), mint a gyűjtőcsövekben, a festanyagokat — kivéve 

 a magvaik — nehezen kötik le, protoplasmájuk sárgás, sok apró 

 szemcsékkel teli ; reptiliáknál később csillószőrösek lesznek. Pro- 

 toplasmájuk lágy, azért éles körvonalaik nem egészen heveny 



.M. TUD. AKAD. III. OSZT. KÜLÖN KIADVÁNYA. 1884. I. 7 



