WOLFF-KÉLK TEST ELU8ENEVÉ8ZÉ8E. 101 



magasabb szerepkör jutott, a menuyiben nemcsak ébrényi, ha- 

 nem maradó kiválasztó szervül is szolgálnak. 



E tény azt bizonyítja, hogy az elemi vesék fejlettségi 

 állapota nincs arányban az állatosztály állásával a rendszer- 

 ben. Az amnionosok ösveséje nem képviseli a legmagasabban 

 kifejlett kiválasztó rendszert^ a mire nincs is szükség, mert 

 ezeknél az ősvese helyébe egy új kiválasztó szerv fejlődik ki, 

 mielőtt aWolff-féle test oly magas bonyolultságot elérne, mint 

 az amniontalanok legtöbbjében. Már Gegenbaur (Das Kopf- 

 skelet der Salachier. 1872. S. 19.) és Fürbringer (ir. 35. sz., 

 99. 1.) hangoztatták Semper (ir. 105. sz., 455. és 457. 1.) ellené- 

 ben, a ki azt állította, hogy a czápák veséje képviseli az ősiebb 

 typust : hogy tekintettel a czápáknál fellépő másod- és több- 

 rendü ősvesecsövekre és ezek proximális j-észének viszonyba lépé- 

 sére a hím ivarszervekhez, a porczos halak (laemargus kivételé- 

 vel) és a farkos hüllők hímjeinek (ős)veséje a legmagasabban 

 differencziált kiválasztó készülék, bonyolódottabb, mint a többi 

 gerinczeseké. Utánnuk következnek az amnionosak és a hüllők, 

 azután a csontos halak, legvégül állanak a myxiniodák. 



Amnionos gerinczesekben a két kiválasztó készülék 

 (meso- és metanephros) nem váltja fel egymást működésében, 

 de még fejlődésében sem rögtönöseu, hanem a maradó vese 

 fejlődése megindul már jóval előbl), mintsem a "Wolff-féle test 

 fejlettségének tetőpontját elérte volna ; másrészt jelen van a 

 Wolff-féle testnek jelentékeny része még akkor is, a midőn a 

 maradó vese már jelentékenyen kifejlődött. Ezen együttlét 

 tovább fentartja magát az alsóbb osztályokban, mint a fel- 

 sőkben, a mi bizonyítékul szolgál arra, hogy az amnionosak 

 kihalt elődjeinél a két húgykiválasztó szerv együtt működött, de 

 a mint a változott életmód és alkalmazkodás miatt az ősvese 

 szerkezete a kiválasztás teljesítésére elégtelen lett, úgy ez 

 egy tökéletesebb új kiválasztó készülék fejlődésére megadta a 

 megindító mozzanatot. így a maradó vese nem állott elő egy- 

 szerre a mai magas tökéletességében, hanem lassanként közeledett 

 ahhoz, és a míg azt elérte, addig működésében az ősvese részéről 

 támogatást nyert. Később fokozatosan a szerint, a mint az új 

 kiválasztó készülék tökéletesbedésében előrehaladt, a régi 

 feleslegessé válván sorvadásnak indult; így az egyiknek 



