104 WOLFF-FÉLE TEST ELCSENEVÉ8ZÉ8E. 



vad (v. ö. 157.1.), a AVolff-félo osövek (cW-hen tW) kanya- 

 rulataikból veszítenek, külső oldalukon megtartják összefüg- 

 gésüket a Wolíf-féle csatornával (dW), a mediálison pedig, a 

 hol a Malpighi-féle gomolyokkal {gm) állottak összefüggésben, 

 ezeknek elsorvadása után az ivarmirigy (test) köldökébe, a 

 melynek amúgy is a közelében feküsznek, nyújtványokat 

 hajtanak, s a herének a közben kifejlődött ondócsöveivel (rt) 

 nyilt közlekedésbe lépnek. Ez által a "Wolff-féle test proxi- 

 mális (ivari) részében feküdt Wolíf-féle csövek átalakultak a 

 mellékhere (44. á., c W^) csatornáivá, a Wolff-féle csatorna (d W^ 

 d W^) pedig erős kanyarulatok végzése közben az ondóelvezető 

 edénynyé. Most a proximális Wolff-féle csövek húgykiválasztó 

 működésüket feladva ondókivezető edényekké (vasa etferentia) 

 lettek, helyesen nevezhető tehát a Wolff-féle test proximális 

 része (c Wi) ivari darabnak. — Nőstényeknél is megvan a maga 

 szerepe a AVolff-féle test proximális részének az ivarkészülék 

 képezésében, de erről most, minthogy a viszonyok bonyolultab- 

 bak, csak annyit mondhatunk (v. ö. III. tábla 42. és 43. és 

 VI. t. 117. 118. 126. ábráit), hogy csökevényei fpov, cW) a 

 kürt (tub, dM) alatt a széles méhszálagban fekvő RosenmiiUer- 

 féle szerv vak hámcsöveit képezik. E szerint a mellékhere 

 homológ a RosenmüUer-féle szervvel, A többit ezekről 1. az 

 ivarmirigyeknél. 



A Wolff-féle test nagyobbik distális, v. ú. n. húgyszervi 

 része teljesen elcsenevészik mind a két nemben, csak működés- 

 nélküli egyes jelentéktelen csökevények maradtak meg belőle a 

 felnőttben. Minthogy ez a része az ősvesékuek az ivarmirigyek- 

 hez működő viszonyba nem lép, az átalakulásait már most 

 leírhatjuk és befejezhetjük. 



A distális résznek elcsenevészése, mint azt már emlí- 

 tettük, alsóbbrangú amniouosakban lassabban, magasabbrangú- 

 akban gyorsabban folyik le. Reptiliákban még az első életévben 

 is megvannak a működő részei (1. fennebb) ; madaraknál (tyúk- 

 nál) az ébrényélet első harmadában (8 — 9-ik nap) kezdődik 

 meg a satnyulás, emlősébrényeknél kb. az első negyedében 

 (nyulaknál kb. 18 mm. hosszúságnál), embernél az első 

 ötödében, azaz a 8-ik hétben, és ezeknél gyorsan folyik le, 

 úgy hogy a 12-ik hétben már felényire sorvadt, 16 hetes 



