106 WOLFF-FÉLE TEST ELCSENEVÉSZÉ8E. 



Ián miudiiikább kiemelkedő dombbá nőtte ki magát(III. t., 42., 

 43., 44., ábrák, ov és test), és a tőle kifelé eső sorvadó Wolff-féle 

 testet (pov és cWi, cW^ alárendelt függelékévé tette. így most 

 az ivarmirigy levándorlásának (descensus) bekövetkezése előtt, 

 (44. ábra), ennek a külső oldalán, az ősvese proximális keske- 

 nyebb (c PFj)és distális vastagabb részének a maradványait (c W^ 

 találjuk. Az ivarmirigy erősebb kifejlődésével és az ősvese 

 distális részének elsorvadásával, ez utóbbi amannak jelentékte- 

 len függeléke lett, de megmarad annak a szomszédságában, 

 azaz mindig nem messze az ősvesének ivari részétől kell keres- 

 nünk a maradványait; ennek következtében az ivarmirigyek 

 fodraiban az ivari résztől distálfelé kell feküdniök. Csökevényei 

 a hímhen a,z ondókivezető edényeken túl feküsznek a herefodor- 

 ból származott mellékbereszálag azon részében, a hol a vér- 

 edények mennek be a herébe. E helyen már régóta ismeretesek 

 a Girald>s-féle szerv (organon Giraldes s. corpus innominatum) 

 kanyargós s vak hámcsövei ; csak ennyi maradt meg a volt 

 hatalmas Wolff-féle testnek a húgyszervi részéből. — Nősté- 

 nyekben az ennek megfelelő szervet a denevérszárnyban kell 

 keresnünk, mert ebbe jutottak bele a Wolíf-féle test csökevényei 

 (126. ábra, cWJ. Proximális (ivari) részéből lettek a Rosen- 

 müller-féle szerv hámcsövei, ettől distálfelé kell keresnünk a 

 húgyszervi résznek a maradványait. Leánymagzatokban az 

 ivarmirigy (petefészek) és kürt, valamint a köztük fekvő 

 Wolff-féle test csökevényei a test hosztengelyéből a levándorlás 

 (descensus) közben a medencze haránt tengelyébe helyeződnek ; 

 azért most az ősvese húgyszervi része a denevérszárnyban a 

 RoseumüUer-féle szerv mediális oldalán (a méh oldalfalához 

 közelebb) fog feküdni (43. ábra, jpov distális végén). 



Az előadottakban alaposan kifejtettük azt, hogy az 

 ősvesének proximális és distális részéből mi keletkezik a 

 hímekben és ini a nőstényekben. Fejlődéstani kutatások nélkül 

 nem lehet megállapítani, hogy mely részek homológok egy- 

 mással, innen van, hogy a régibb boncztani műeluevezések nem 

 megfelelők. Abban helyesen itélt Rosenmüller (ir. 91. sz.), 

 hogy az általa fölfedezett szervet (corpus conicum) a mellék- 

 herével mondotta homológnak, de akkor helyes mttnév a szá- 

 mára : epovarium (epididymis-uek megfelelőleg) lett volna s 



