MARADÓ VESE. 111 



felé vak bimbókat hajt ; az így keletkezett gyüjtöcsövekkel a 

 vesehelyzékben keletkezett liólyagok lépnek egj'esülésbe és ezek a 

 Malpighi-féle testekké és kanyargós húgycsatornákká alakúinak át. — 

 Braun 'teliát azok csoportúján áll, akik a veseesövekiiek megszakasztott 

 fejlődését állítják, azaz a kivezető húgyutak (egyenes csövek) a AVolff- 

 féle csatornából nőnek ki, az elválasztó húgyutak (kanyargós húgycsö- 

 vek) a veseblastémából kidiíFerencziálórlnak. Ez utóbbit azonban nem 

 úgy, mint mások, a mesodermából származtatja, hanem a hashártya- 

 hámnak burjánozott s nem szelvén^^es elrendezödésü bimbóiból vezeti le. 

 A maradó vesét homológnak tartja az amniontalanok ösveséjének 

 distális részével. — A reptilia-vese sajátszerűségeihez tartozik az is, 

 hogy a kétoldali vesének distális része a hasi oldalon egymással teljesen 

 egyesül és ez a darab a medenczébe is lenyúlik ; ennek egy proximál- 

 féle futó külön kivezető csöve van. 



A felsorolt irodalmi adatok képet nyújtanak arról, hogy 

 a vesék fejlődésénél micsoda tényezők működnek közre. Első 

 sorban egy hámcsőről van szó, mely fejlődési helyzékét a kivá- 

 lasztó rendszernek egy már meglevő részéből nyeri ; ez a mirigy- 

 csövek mintájára nő tova és ágakat hajt, — mind ez kétségbe- 

 vonhatatlan tény. Másod sorban a körül sarkallik a kérdés, hogy 

 ezen ágakra azután a húgycsatornáknak többi része a meglevő 

 veseblastémából appositio által rakodik-e reá, kidifterencziálód- 

 ván a veseblastémából, — vagy pedig a valódi mirigyek 

 mintájára a húgy csatornák egész hosszukban folytatólagos 

 kinövés által keletkeznek a már meglevő hámcsövekből egész a 

 gomolyhámig. Mind a két nézetnek meg vannak a maga védői. 

 Az előbbit (a kanyargós csöveknek a veseblastémábóli kidiffe- 

 rencziálását) állítják: Küpffer (ir. 01. sz., 233. 1.), Bornhaüpt 

 (ir. 11. sz., 41. 1.), His (ir. 49. sz., 171. 1.), Thayssen (ir. 113. sz., 

 593. 1.), RiEDL (ir. 88. sz., 38. 1.), Liebeukühn (ir. 67. sz., 77. 

 1.), Braun (ir. 15. sz., 4. 1.). Az utóbbi (folytonosságban végbe- 

 menő fejlődés) mellett nyilatkoztak: Remak (ir. 83. sz., 121. 1.), 

 RATHKE(Entwgg. 1861., 168.1.),Waldeyer (ir. IW.^z., 132.1.), 

 Leydig (Die deutschen Saurier. 1872. S. 127.), Tolüt (ir. 115. 

 sz.), Foster és Balfoür (Entwgg., übers. v. Kleinenberg. S. 

 162.), Pye (ir. 79. sz., 272. 1.) és Kölliker (ir. 59. sz.). 



Ami saját nézeteimet a vesék fejlődéséről illeti, előre- 

 bocsátom, hogy különös tanulmány tárgyává e thémát tenni 

 azért nem tartottam szükségesnek, mert vizsgálataim közben 

 meggyőződtem arról, hogy a kérdés ki levén merítve, új ada- 



