112 MARADÓ VESE. 



tokkal az ismeretek bővítéséhez nem járulhatok. Mindamellett 

 saját meggyőződést szerezni volt alkalmam elég, mert azokon 

 a készítményeken, ahol ösvesék vannak, a maradó vesék fejlő- 

 dése is megindult, és ezeken a következő észleleteket tettem 

 A húgy vezérnek a Wolff-féle csatorna végdarabjából 

 való kinövése kétségtelen ; 5 napos tyúkébrényekben annak a 

 háti oldalától, a Wolíf-féle csatorna mögött hátra, azután fel- 

 felé (proximálfelé) hajlik (III. tábla, 31. ábra, dr). Később a 

 Wolff-féle csatornától különválik s madaraknál a kloakába 

 (8-ik nap), emlősöknél (VI. tábla, 113. ábra, ur) a húgyivar- 

 öbölbe nyílik (nyúlnál kb. 13 — 14 mm. hosszúságnál). Hogy ez 

 mikép megy végbe, arról a következő fejezetben a húgyivaröböl 

 leírásánál lesz szó (129. 1.). — Hogy a kinövő húgy vezér egy már 

 ez időben előreképezett sajátos veseblastémába nőne bele, abból 

 mit sem láttam. Az a tömöttebb kötőszövet, mely a húgyvezért 

 kiséri (veseblastéma Sedgwick ; vesesejtköteg Braun), helyben 

 keletkezik a mesoderma megtömörüléséből, a Wolff-féle csatorna 

 beloldalán (III. tábla, 31. ábrán dW-töl és a 39. ábrán dr-tö\ 

 mediálfelé, Mr ; IV. tábla, 57. ábra, Mr), és hasonló ahhoz, aminő 

 egyebütt is a fejlődő mirigycsövek szomszédságában fel szokott 

 lépni. Arról pedig, hogy e szövet (veseblastéma) a hashdrtya- 

 hámnak hehurjánozásáhól származnék és jutna az ösvesék mögé, 

 épenséggel szó sem Ze^eí.MagaBRAUN,ki e nézetnek a főképviselője 

 (v. ö. fennebb), oly óvatosan nyilatkozik e beburjánozásról, hogy 

 úgy látszik, maga sem volt észleleteinek pontosságáról alaposan 

 meggyőződve. Reptilia- és madárébrényeken az afféle beburjáuo- 

 zásból mit sem láttam. Hámok burjánozásáról a kötőszövetbe 

 csak akkor vagyunk feljogosítva szólni, ha a modern eljárá- 

 sokkal a kettőnek egymás irányábani körvonalait ki lehet 

 mutatni ; ha nem, mint az a jelen esetről áll, akkor mivel 

 támogatható amaz állítás? A színárnyalatnak a kötőszövet 

 ellenébeni fokozatos apadásából fel volnánk ugyan jogosítva az 

 affélét következtetni, de még ebből sincs jelen semmi: a hashártya- 

 hám a Wolff-féle léczen a szomszéd mesoderma ellenéhen mindig 

 éles körvonalú (31. 57. ábrák, plWJ. Végül felvéve azt, hogy a 

 hashártyahám burjánozásából keletkező sejtek a festanyagok 

 ellenében csakúgy viselkednek, mint az alattuk fekvő mesoder- 

 ma-sejtek, akkor is csak hypotheziskép nyilatkozhatnánk a 



