HÚGY1VARC8AT0RNA. 125 



sebb ébréuytinkben (53. ábrán) a hasüreg legmélyebb pontja 

 (c) alatt fekszik, és az allantois (ill. húgyivaröböl) töve mögött a 

 gátsövény szabad széléig terjed, amaz áthajlási hely kötőszöve- 

 tének a kinövéséből keletkezhetett csak, a mi közben az így 

 fejlődő sövény a kloaka hátulsó falával párhuzamosan ivalak- 

 ban le- és mellfelé görbült, így a végbelet megnyújtván, ill. a 

 kloakát egészen a végbél alsó részének a képezésébe bevonván. 

 Nem lehet tehát arról szó, hogy a kloaka az előrenövő gát- 

 sövény által osztatik fel végbélre és húgyivaröbölre (mint azt 

 pl. Rathke hitte s nyomán még most is idézik), hanem a kloaka 

 egészen a végbél képezésére használtatik fel, és a kloakanyilás 

 egészen a véghéínyilássá lesz : a húgyivaröböl hasadéka (fissura 

 urogenitalis) pedig az allantois gyökrészének a kloakába való 

 nyilasi helyéből lett, és igy teljesen az allantoisból származott, — 

 annak a képezésében a volt kloaka-üreguek semmi része sincs. 

 Mindezen átalakulásokat pedig előidézte az allantois hátulsó 

 és a végbél mellső falát összekötő darabnak : a gátsövénynek 

 ívalakú lefelé növése, mignem az allantois mellső falának a 

 gyökrészéig jutott, a hol a test szabad felszínét, mint leendő 

 gát (pe) elérte. Ezt (a gátot), mint a fejlődés menetele mutatja, 

 eredetileg entoderma borította, és így azon különös viszony isme- 

 retére jutottunk, hogy a gát a bélcsatorna-rendszernek egy meg- 

 nyidt részéből keletkezett; később az itt létező hengerhámot a 

 test felszínéről odanövő laphám a helyéből kiszorítja, úgy miut 

 pl. ez a bárzsingnál is történik. 



Az allantoisuak a bélcsatoruával közös végdarabját : a kloakát, 

 emlősöknél Rathke fedezte fel (Beitr. z. Gesch. d. Thierwelt. III. S. 

 82), és arról azt hitte, hogy ezt a kloaka két oldalán keletkező rán- 

 czok (Perineaifalten) felosztják egy mellső és egy hátulsó részre, azáltal, 

 hogy mediálfelé nőnek és találkoznak egy az allantois- és végbéltől kinövő 

 válaszfallal (Abh. z. Entw. I. S. 57); a sövény előtt fekvő nyilas most 

 a húgyivarhasadékot, a hátulsó a végbélnyilást képviselné. Müllkr 

 Jámos (ir. 75. sz., 70. 1.) az allantoissal összefüggésben maradó mellső 

 csatornát, a melybe a húgyivarkésziilék kivezető csövei nyílnak, elne- 

 vezte húgyivaröbölnek (sinus urogenitalis), hímeknél húgyivarcsatornának 

 (canalis urogenitalis), a nyilasát pedig húgi/ivarluisadéknak (fissura 

 urogenitalis). — Hogy ezen öbölnek a fejlődése mikép történik, arról eddig 

 pontosabb leírások az irodalomban nem léteztek, úgy hogy Köllikeb 

 új fejUidéstanában alaposan mondhatta (ir. 59. sz., 998. 1.) : »a kloaka- 

 nyilás két részre való oszlása oly folyamat által tiU-ténik, a melynek 



