HÚGYIVARCSATORNA. 129 



özei vége Küpffer nézete szerint úgy változtatja a helyét, hogy a has- 

 ih'eg háti faláról a medenczéuek oldalsó, majd a hasi falára huzxidik, 

 végül j)odig a kétoldali zsineg a középvonalban az ivarköteggé egj^e- 

 siil, — ezzel együtt a vesecsö is csavarodik ott a Wolff-féle csa- 

 torna körül. 



Könnyű bebizonyítani, hogy az egész Kupffer-féle nézet 

 a vesecsatornának a AVolff-féle csatorna körüli csavarodásáról 

 és egy új közlekedésnek a helyreállításáról egészen téves, s abban 

 találja megfejtését, hogy K. nem vizsgált meg pontosan soro 

 zatos metszeteket különféle korú ébrényekről, hanem egyne- 

 hány metszetre alapította az elméktét. Megszakadás és új köz. 

 lekedés helyreállítása nem következik be, hanem az egész 

 átalakulás sokkal egyszerűbben a következőleg megy végbe : 



7 — 8 mm. hosszú nyúlébrényben a vesecső a Wolff-féle 

 csatornának a háti faláról indul még el, de már 9 — 10 mm. 

 hosszúnál vízszintesen előbb ki-, és azután hátrafelé kanyarodik, 

 hogy a medencze oldalfalán elhelyezett Wolff-féle zsineg tömött 

 kötőszövete mögött haladjon felfelé (47 — 49. ábrák, ur). Mind 

 a két csatorna most még egy közös nyél útján nyílik a húgy- 

 ivarcsatornának a hátulsó falába (50. ábra, cr), de a különféle 

 síkokban való fekvésük miatt csak véletlen szerencsének köszön- 

 hető, ha ilykorú ébrényeken mind a három csőrészlet egy met- 

 szetbe jut, mint az pl. az Y. tábla 89. ábrájában (a baloldalon 

 cr, ur, és dW) látható; többnyire oly képeket kapunk (51. 

 ábrán a jobboldalon), a melyeken csak a vesecső (ur) és a Wolff- 

 féle csatorna (dWJ végdarabjai függenek egymással össze 

 patkóalakúlag, míg a húgyivaröbölbe nyiló közös végdarab- 

 juk már nincs a metszeten, mert ez kissé magasabban feküdt ; 

 azért az a felette való metszeten fordul elő (50. ábra, cr). Ily 

 esetben (51. ábra) a két végdarab (ur és dWJ mellül patkó- 

 alakúlag hajlanak egymásba át, a melynek domborulata mell- 

 fele, homorulata hátrafelé irányul, s ily metszetekről következ- 

 tette KuPFFER azt (5. ábrája, 17. mm. hosszú bárányról), hogy a 

 húgy vezér benyilása 180**-bau csavarodott a Wolff-féle csatorna 

 körül ki-, azután mellfelé ; tévedett pedig abban, hogy a patkó- 

 alakúlag görbült csíinek a mediális száráról is azt hitte, hogy 

 a húgyvezérhez tartozik. De az alatta és felette fekvő metsze- 

 tekkel való össsehasonlítás kétségtelenül kideríti, hogy ez tulaj - 

 donképen a Wolff-féle csatornának az alsó, mellfelé görbülő 



M. TI D AKAD. III. OSZT. KÜLÖN KIAOVÁNYA. 1874. I. y 



