134 MÜLLER-FÉLE C8Ö. 



lül az előbb leírt likacsos hámszövet (tct) zárja még el. E 

 szövet a kloakáuak előre terjedő nyujtványát (fug) elválasztja 

 egy mellül (legalul) fekvő félholdalakú hámüregtöl (re), a mely 

 nem egyéb, mint a farkgörbület beálltával keletkezett testfel- 

 színnek egy zuga, tehát ektodermától van borítva (megfelel 

 az 52. ábrában az allantois töve és a farknyujtvány közötti 

 helynek, tel felett). 



7 — 8 napos tyákéhrényhen (IV. tábla, 59. ábra) a kloaka 

 {cT) keskenyebb lett (300jm), hátul felveszi a vógbelet (rm), mely 

 most hámjának burjánozásától egészen meg van töltve ; mellfelé 

 akloakát a likacsos hámszövet (ícZ) választja el az erős farkgör- 

 btilet által körülzárt ektodermális hámzugtól {re). A Wolfí- 

 féle csatornák (d W) a testüreg (c) hátulsó falán erősen kiemel- 

 kedő (250|M-ig) Wolíf-féle zsinegekben (f W) feküsznek, a melyek 

 a volt Wolíf-féle léczek (v. ö. 57. ábrán, plW) kötőszövetének a 

 megszaporodásából keletkeztek. Alul, mint lejebbi harántmet- 

 szetek mutatták, a Wolff-féle csatornák a kloakának a végbél 

 vége alatt következő oldalsó falába nyíltak, és már különváltak 

 a húgyvezértől. 



Ezzel azon átalakulásokat, melyek az ébrény medenczei 

 végén a MüUer-féle csöveknek idejutása előtt lefolynak, leír- 

 tuk, s most áttérhetünk ezen nevezetes csöveknek a fejlődésére. 



A Müller-féle csö (Ductus Mülleri). 



A MüLLER jÁNCs-tól először *) pontosabban leírt ivarcsö- 

 vek fellépésének ideje összeesik az ivarmirigyekével, a mi arra 

 mutat, hogy ezek az ivarmirigyeknek a valódi kivezető csövei, 

 míg a Wolíf-féle csatornák fejlődésükkel azért előzték meg az 

 összes húgyivar-rendszerét, hogy a kiválasztó szervek szolgála- 



*) Pontosan először Műller János írta le ti 830-ban) az ivai-csövet a 

 tyúknál (ir. 7ő. sz., 36. 1.), de látták azt előtte már mások is, csakhogy fel- 

 cserélték a Wolflf-féle csatornával. így maga MCller J. beismeri, hogy 

 előtte Baer (Entwgsg. I. Thl.) ismerte. Tulajdonkép azonban még előbb 

 (1825.) leírta az ivarcsövet Bathrk (ir. 80. sz., 151. 1.), mondván, hogy »az 

 ősvese külső felszinén egy cső keletkezik, mely felül egy nyilast kap a 

 hasüregbe*, — a mi bizonyára nem lehetett más, mint az ivarcső. Rathkk 

 abban tévedett, hogy ebből származtatta mind az ondó-, mind a pet*- 

 vezetö csövet. 



