MÜLLER-FÉLE C8Ö. 135 



tába lépjenek. A gerinczesek őseinél a zsigerüregbe jutott ivar- 

 váladékok eleinte a hasi likakon (pori abdominales) *), később 

 a hasüreggel a szelvény tölcsérek útjcáu nyíltan közlekedő 

 Wolft-féle csatornákon át távolodtak el ; de ez nem volt az 

 eredeti feladata a AVolff-féle csatornáknak, hanem az ősihez 

 csatlakozott másodrendű egy működés. Hímeknél e módosult 

 viszony fentartotta magát, és pedig amniontalanoknál oly- 

 képen, hogy az ivarkészülék szolgálatába lépett Wolíf-féle csa- 

 torna eredeti működését is megtartja mint húgy vezér, tehát 

 közös húgy- és ondóvezérré (ú. n. Leydig-féle csatornává) lett ; 

 ellenben amnionos gerinczesek hímjeinél az ősvese elcsökevé- 

 nyesedésével (ill. mellékherévé való átváltozásával) a Wolff-féle 

 csatornáknak húgykivezető szerepe megszűnvén, csak az ivar- 

 váladékot elvezető feladatuk maradt meg, és így a másodlago- 

 san szerzett működés (ondóelvezetés) lépett az eredetinek 

 (húgyelvezetésnek) a helyébe; a Müller-féle csövek pedig (a 

 melyek a hímekben is kifejlődnek), többé vagy kevésbé elsor- 

 vadnak. 



Nőstényeknél az ivarváladékot a zsigerüregből az ivar- 

 csövek vezetik el, — oly hám- és izmos falú csövek, a melyek 

 egyrészt proximális végűkön nyíltan közlekednek a hasüreggel, 

 másrészt distális végükön a húgyivarcsatornába vagy a kloa- 

 kába nyílnak. Alacsonyabb rangú gerinczeseknél a (jobb- és 

 baloldali) ivarcsövek a kifejlett állapotban részekre való tago- 

 lást, egymásután i szűkebb és tágabb darabokon kívül, nem 

 mutatnak, a hol azután a felső szűkebb darabot kürtnek, az 

 alsót méhnek nevezzük (halak-, hüllők-, reptiliák-, madarak- 

 nál); ellenben az emlősök legtöbbjénél és az embernél (IIT- 

 tábla, 43. ábra) a viszonyok annyiban módosultak, hogy a két- 

 oldali csöveknek (tuh) distális darabjai a medenczei részü- 

 kön kisebb v. nagyobb távolságra egybeolvadtak (wí), a mi 

 által egy Y alakú izmos falú hámcsatorna keletkezett, a mely- 

 nek páratlan szárán {ut) a hámfal körül a sima izomzat erősen 

 kifejlődik és e darab lesz a méh és hüvelylyé, a széttérő felső 

 kettős szárak {tuh) vékonyabbak maradnak, és felül szabadon a 



*) TuRNER szerint Laemaryus horealin-nkl ez még most is így törté 

 nik. Journal of Anatomy and Physiol. Vol. tH. p. 288. 



