MÜLLER-FÉLE C8Ö. 137 



egyéb átalakulásokat még nem szenvedett. Dyenek pl. a tyúk- 

 ébrények a 8 — 9-ik napon és 5 — 6 cm. hosszú disznó-ébrények. 

 Kézi nagyítóvali megtekintésre különösen alkalmatos a. Wolíf- 

 féle test erős kifejlődése miatt egy 6 cm. hosszú disznó-ébrény, 

 a melyen megkeményítés és a beleknek eltávolítása után (III. 

 tábla, 41. ábra) a következőket látjuk : 



A Wolff-féle test mellső felszínének egész hosszában vé- 

 gigvonul egy szélesebb szürkés csík, a melyen ismét egy fehéres 

 keskenyebb redő (piti és plt2) fekszik. Harántmetszeteken bebi- 

 zonyul, hogy a felületesebb fehéres csíkba beágyazva végigvonul 

 a Müller-féle cső, sugaras irányú hengersejtekböl álló szű- 

 kebb csatorna képében, míg a mélyebb szélesebb csíkban a 

 Wolff-féle csatorna van, tágabb faláról és a belenyiló ősvese- 

 csövekről könnyen megismerhető. A csíkok felszínét egész 

 hosszukban magas hengersejtek fedik, míg a Wolfl-féle test 

 többi felszínét egyszerű laphám borítja (v. ö. III. táblán, 37. 

 ábrát). A csíkot Braun kezdeményezésére kürtredőnek v. kürt- 

 lécznek (Tubenfalte ; ír. lő. sz., 180 1.) lehet nevezni, mert a 

 kürtté átalakuló Müller-féle csövet tartalmazza. — A Wolff- 

 féle test proxímális végén a kürtlécz átmegy a rekeszszálagba, 

 (41. ábránkban a baloldalon), egy vékony kötőszöveti nyújt- 

 ványba, mely a veséknek (renj külső oldalain a AVolff-féle tes- 

 tek csúcsát elhagyja és a rekeszszárak tájékára lép át, homo- 

 rulatát a középvonal felé fordítva. A kürtlécznek a proxímális 

 végén van a Müller-féle cső kezdete, azaz a hasüri nyílása (a 

 mi ez időben csak metszeteken látható, pl. V. tábla, 86. ábrán), 

 a mely felé a cső kissé tágabb lesz és hengerhámjai közvetle- 

 nül átmennek a kürtlécz felszínét e helyen borító magasabb 

 hengersejtekbe. A Wolff-féle testnek legfelső csúcsán, az emlí- 

 tett nyíláson túl, a rekeszszálagban Müller-féle cső már nincs, 

 — itt csak Wolff-féle csatorna és egyes ősvesecsövek feküsz- 

 nek. A Müller-féle csövek szabad nyílása körüli darabot nevez- 

 hetjük az első részének; a második része a Wolff-féle test 

 hosszában a kürtléczben fekszik ; azon túl következik a harma- 

 dik darabja, mely a Wolff-féle zsinegekbe (41. ábra, plW^) 

 helyeződött. Ezen zsinegeket fiatalabb ébréuyeken már tanulmá- 

 nyoztuk (v. ö. 120. 1.): oly kötőszövetcsíkok azok ; melyek a Wolff- 

 féle test distális végétől levonulnak az allantois gyökeréhez és 



