140 MÜLLER-FjfcLE CSÖ. 



DuRsr (ir. 28. sz.) sKerint a Miiller-féle cső az ösveset boritó hashártyai 

 borítékban keletkezik, úgy mint az ivarmivigy, a inelylycl a felső végen 

 összefügg és a mely összefüggés csak később szűnik meg ; de nem 

 egész bosszában differencziálódik ki a bashártyai hámból, hanem elő- 

 ször az ösvese csúcsán és innen nő lefelé. — Ezen felsorolt téves állí- 

 tásokra a régibb vizsgálati módszerek (keméayítés, metszés etc.) töké- 

 letlensége vezetett. 



b) Á MüUer-féle cső a leendő kürtléczet borító magas henger- 

 hámnak két hosszredő alakjábani kiemelkedése és záródása által kelet- 

 kezik, úgy mint p. a velőcső az ektodermából. 



Az ehhez való hasonlat amiál találóbb, mert a WALDKYER-től 

 származó (ir. 710. sz., 126. 1.) ama nézet értelmében a Müller-féle cső 

 nem képződnék egész hosszában egyszerre, hanem proximál-distál 

 irányban tovahaladólag (»a capite ad calces«, Waldeyee). Első nyoma 

 tyúknál a 80 — 88-ik órában mutatkozik a csirhámiiak redöalakú 

 bemélyedésében, mely azután a Wolff-féle test erősebb kinövése közben 

 oldalvást húzódik (Waldeyernél a 48. és 50. ábrákon). Wai.deyer nézeté- 

 hez Kapff (ir. 53. sz.), Posteu és Balfoür (Entwgg., 161. 1.) járul- 

 tak. — E nézetet a kürtléczen fekvő magas hengerhám megerősíteni 

 látszik, a melynek szomszédsága a Müller-féle csőhöz azon következte- 

 tést engedi, hogy ehhez valamely viszonyban kell lennie. Tényleg azon- 

 ban c hám csak a Wolíf-féle test proximális végén visz szerepet a 

 Müller-féle cső képezésében, egyebütt . a kettő között nincs semmi 

 összefüggés. 



c) A Müller-féle cső a kürtlécz proximális végén fekvő magasabb 

 hámnak a kürtlécz mesoderraális állományába való tölcséralakú benö- 

 vése által keletkezik. 



BoRNHAUPT-é (ir. lí. sz., 37. 1.) az érdem a fejlődés ezen mód- 

 jának kiderítése körül, a ki először ismerte meg azt, hogy tyúknál a 

 betüremlés a 6-ik napon kezdődik meg a WolíF-féle test proximális 

 végén a hashártyai hám betüremléséböl, és az itt keletkezett cső azután 

 viszony nélkül a kürtléczen fekvő magasabb hengerhámhoz, vak véggel 

 a kürtlécz hengerhámja és a Wolff-féle csatorna között distális irány- 

 ban tovanő. Nézetét sokan megerősítették, így a madaraki-a (tyiík) 

 vonatkozólag Gasser (ir. 39. sz., 44. 1.) és Sernoff (ir. 107. sz., 483. 

 1.), az emlősökre (nyúl) Egm (ir. 29. sz.), reptiliáknál Braun (ir. 15. sz.), 

 — úgy hogy jelenleg a fejlődés ily módjának helyes voltához többé szó 

 sem fér. Az előrenövés módját illetőleg nézeteltérés van, a memiyiben 

 a legtöbben egyszerűen a hámclemeknek önmagukbóli szaporodásából 

 vezetik le, míg Fürrrixger (ir. 35. sz., 72. 1.) egy kötegnek kidiffcren- 

 cziálásából származtatja, a mely azonnal üreges lesz. 



A Müller-féle cső fejlődésének első szakait reptiliák- 

 nál és madaraknál tanulmányoztam. Elvi tekintetekben a fej- 

 lődés módja mindenütt ugyanaz, de egyes mellékes körűimé- 



