MÜLLER-FÉLE C8Ö. 143 



felszínén kiemelkedő kürtlécz keletkezett; a cső hengerhámja éles 

 határokkal bír mind a befelé eső Wolff-féle csövek és csatorna 

 felé, a melyektől kevés gömbölyíísejtíí kötőszövet választja el, 

 mind pedig az ősvesét (ill. kürtléczet) a cső külső oldalán fedő 

 alacsony hám ellenében. A MüUer-féle csövek végén túl a kürt- 

 lécz, alacsony laphámtól borítva, még egy jó darabon folytatódik 

 az ősvese külső oldalán, de csak kevés gömbölyü-sejtű kötöszö- 

 vetetet tartalmaz (mint a 70. ábrán, de dM nélkilX). 



Ha ezen metszetsorozatból reptiliáknál a Müller-féle cső 

 első fejlődéséről térbeli fogalmat akarunk alkotni, úgy azon 

 eredményre jutunk, hogy először is a Wolff-féle test felső 

 darabjában a külső felszínén a hám egy háromoldalú kiterje- 

 désben hengeres alakú lesz, azután a háromszög distáKs részén 

 az oldalszélek kiemelkedése, majd egymásfelé való hajlása és 

 összenövése által egy rövidebb cső keletkezik, a mely felül a 

 hasüreggel nyílt közlekedésben van, alul kúpalakulag kihegye- 

 sedik, és e tömör csúcsa azután a Wolff-féle test felszínén e 

 helyen keletkezett léczalakú kiemelkedésben dístalis irányban 

 tovanő. A Wolff-féle testoiek a cső nyílásától proxímálfelé eső ol- 

 dalfelszínén később a hengerhám elcsenevészik. Akkor a henger- 

 hámból álló összes képletet csúcsával lefelé irányított papucshoz 

 lehet hasonlítani, a melynek bemenete (a papucs sarki része) 

 képviseli a Müller-féle cső hasüri nyílását környező hámfala- 

 kat, a zárt része pedig magát a tölcséralakú rövid csövet. 

 Madaraktól (1. később) a reptiliák viszonyai annyiban eltérők, 

 hogy míg amazoknál a betüremlés az ősvese oldalsó falának a 

 háti zugában indul meg és innen vonul a Müller-féle cső az 

 ősvese hasi oldala felé : reptiliáknál a betüremlés az ősvese 

 oldalsó felszínén történik (68. á., dMj, inkább az ősvese domboru- 

 ságának a szomszédságában, tehát ott, a hol a kürtlécz további 

 lefutásában megmarad. Továbbá reptiliáknál a kürtléczet nem- 

 csak a hámvastagodás képezi, mint a madaraknál, hanem ehhez 

 hozzájárul a Wolff-féle test kötőszövetének egy redőalakú ki- 

 emelkedése is, a hám pedig e fölött nem vastagszik meg any- 

 nyíra, mint a madaraknál. Végül abban is mutatkozik eltérés, 

 hogy reptiliáknál a betüremlés helyén a hám felszíne sima, a betü- 

 remlés a hám széleinek egyszerű kiemelkedése és záródása által 

 keletkezik, míg a madaraknál e helyen más tünetek lépnek fel. 



