144 MÜLLER-FÉLE CSÖ. 



Olyan fejlettségi állapot, mint azt a reptiliákról leírtuk, 

 madarak közül a kacsánál a költés 5-ik, tyúknál a 4-ik nap- 

 ján fordul elő. A tölcséralakú hámbetüremlés ezen állatoknál 

 a fejvesegomolyok színtáján fekszik, de ezektől az ösvese csúcsa 

 által van elválasztva, azaz a fejvesegomolyok az ősvesének a 

 mediális oldalán, a fejlődő Müller-féle cső annak a külső oldalán 

 feküsznek, azon a helyen, a hol az ősvese csúcsa és a testfalak 

 közé az ú. n. iesffali zúg (Parietalbucht Kollman's, ir. 56. sz.) 

 benyomul. • — Egy 5 napos kacsa-ébrénynek e tájékából vett 

 harántmetszetei (V. tábla, 79.-84. ábrák) közül, a legproximá- 

 lisabbikon (79. ábra) látszott a Wolff-féle csatorna (dW) felső 

 végének a szomszédságában, a testfali zógban fekvő magasabb 

 (25jm) hengerhámtól {cp) befelé a szabad gomolyok (gle) egyike ; 

 valamivel lejebb (80. ábra) a hengerhám egy jól kiemelkedő 

 léczen ült (dM), és rajta kis bemélyedések mutatkoztak; majd 

 következett néhány oly metszet (81. ábra), a hol úgy, mint 

 előbb a gyíkról mondottuk, a magasabb hám szélei a szomszé- 

 dos kötőszövettel együtt kiemelkedtek és egy sekély (3 2/<) vályút 

 képeztek (dM) ; a vályú distális irányifen mélyebb lett (48/<) s 

 végre (82. ábra) a hám szélei érintkezésbe jöttek, a mi által 

 egy rövid kis hámtölcsér (dM) keletkezett, mely kihegyesedve 

 a kürtlécz magasabb hámjától lefüződött (83. ábra, dM) ; végre 

 a tömör sejtpálcza vékonyabbá válva tömör csúcscsal végződött 

 (84. ábra, dM). A felső darabon (79 — 81. ábrák) a hám távo- 

 labb állt az ősvesecsatornától, s attól nagyobb mennyiségű 

 mesodermális szövet választotta el ; az alantabbi metszeteken 

 azonban (83—84. ábrák) a hámtölcsér az ősvesecsatorna (dW) 

 és a kürtlécz (plt) magasabb hámja közé beékelődött, de mind 

 a kettő irányában éles határai voltak. Az összes hámbetürem- 

 lés annyi metszetre terjedett ki, a hány kb. két testszelvény 

 hosszának megfelelőleg készíthető. 



A most leírt hámszoporulat és betüremlés képviseli a 

 madár Müller-féle csövének első szakait. Lényegében véve 

 a viszonyok itt is olyanok, mint a reptiliáknál, egyes mellékes 

 kíirülményekben azonban eltérések vannak, a melyek feltéte- 

 lezvék az ősvesének kevésbbé hosszú alakja által, úgy, hogy e 

 miatt a madárnál a Müller-féle cső hasüri nyilasa közelebb 

 fekszik az ősvesének a proximális végéhez ; továbbá a bemé- 



