146 MÜLLER-FÉLE CSÖ. 



hasüri nyílásába. Ez utóbbi a fej vese-csövek közül a proximálisból lett, 

 a 2-ik és 3-ik nyílás elenyésztek. — A durványos fejvesének megje- 

 lenése képviseli B. és S. szerint a MüUer-féle csö fejlődésének első 

 szakát. A cső ekkor egy tömör sejtpálczából áll, mely a fej vesének 

 harmadik bemélyedésével összefügg ; csak kevés metszetre terjed ki, és 

 kb. két sejtből álló finom ponttal végződik a Wolíf-féle csatorna és a 

 csírhám között. A második szak megfelel a fejvese elsorvadásának ; 

 ekkor a Müller-féle csö már distális irányban jelentékenyen tovanőtt és 

 viszonyba lépett az ősvesecsatora külső falához (v. ö. 149. 1.). 



Kételyeinket B. és S. értelmezése ellenében, hogy madár- 

 nál a Müller-féle cső betüremlési helyén fellépő bemélyedések 

 megfelelnek az amniontalan gerinczesek fejvese-csöveinek, 

 egy más alkalommal már kifejtetttik (v. ö. 62. 1.), és azokra 

 utalva itt megemlítjük még, hogy a hámbetüremlések száma 

 nem állandóan három, mint ama homologia felállítására B. és 

 S. felveszik, hanem kevesebb v. több lehet (Kollmann), továbbá 

 ellentmond a homologiának a távoli fekvés a szabad testgomo- 

 lyoktól, míg tudvalevőleg a fejvesecsöveknek azok szomszédsá- 

 gában kellene feküdniök, azután a madárnál a bemélyedések 

 egy közös hámléczben lépnek fel, míg amniontalanoknál a fej- 

 vese-csövei egymástól független hámtölcsérekből állanak ; végül 

 egy hathatós ellenérvet találunk a reptiliáknál, a hol a fejve- 

 secsövekhez hasonlítható képletek nincsenek jelen, hanem a Mül- 

 ler-féle cső a magasabbá lett hengerhám széleinek egyszerit 

 felemelkedése és vályúalakú záródása által keletkezik ; már 

 pedig várható volna, hogy azon esetben, ha itt egy ősi viszony 

 durványos ismétlése forogna fenn, ez az alsóbb rangú reptiliák- 

 nál jobban fentartotta volna magát, mint a tökéletesebb mada- 

 raknál. Azért amaz egyenetlenségeknek a hengerhámon, elvi 

 jelentőséget nem tulajdoníthatunk, és valószínűnek tartjuk azt, 

 hogy az egésznek értelme a hámoknak szabálytalan hetüremlésében 

 van, a mennyiben a hám a madárnál sokkal vastagabb lesz, 

 mint a reptiliáknál, és gyors megvastagodása közben rajta 

 bemélyedések és kiemelkedések keletkeznek. — A bemélyedé- 

 sek, rendes viszonyok között csakhamar elenyésznek, nem lehe 

 tétlen azonban, hogy az irodalomban több esetben megemlí- 

 tett ^) számfeletti kürtnyilások (ostium fimbriatum tubae dup- 



') ErcHARD : Anatomie des Trompes de l'Uterus cliez la femnie. 

 Pai-is, 1851, — MKRKi;r. W. : Beitriíge zur pathologrischen Entwickhins:s- 



