MÜLLER-FÉLE C8Ö. 147 



lex et triplex) ily distálisabban fekvő hámbetüremlésekböl ered- 

 tek, nevezetesen azon esetekben (Merkel), a hol az ilyen nyi- 

 lasok csak néhány milliméter távolságra feküdtek egymástól 

 (Walüeyer esetében 3 nyílás volt egymáshoz igen közel) ; de 

 hogy ezek más úton is fejlődhettek, bizonyítják azon esetek, a 

 hol a két nyílás egymástól távolabb feküdt (Richárd esetében 

 az egyik a kürt közepén volt), a midőn a distálisat nem lehet a 

 rendes hasüri nyílás tájékán keletkezett betüremlésre vissza- 

 vezetni. Valóbbszinű, hogy ily esetekben a rendes nyilastól dis- 

 tálfelé egy rendellenes új lik keletkezett, mely szinte egyesü- 

 lésbe lépett a lenövő Müller-féle csővel. 



A Müller-féle cső fejlődése magasabb rangú amnionos 

 gerinczesekben annak a proximális végén indul meg, a henge- 

 ressé vált hashártyai hámnak redöalakú kiemelkedése, és lefiizö- 

 dése által egy vakon végződő tölcsér alakjában. Ezt tartjuk 

 Balfour és SEDGwicK-kel a fejlődés első szakának, a második- 

 nak azt nevezvén, a midőn a cső e helyről kiindulva az ősvese 

 legnagyobb hosszára kitérj edett ; a harmadik szakban a Wolíf- 

 féle testet elhagyva a Wolff-féle zsinórba és ivarkötegbe fura- 

 kodik. A fejlődés első szakában (V. tábla, 81 — 84. ábrák) a Mül- 

 ler-féle csőnek a hasüri nyilasa van csak meg, maga a cső egy 

 tömören végződő kis hámnyujtványból áll, a kürtlécz megvas- 

 tagodott hámja szomszédságában. Ezt az állapotot már leírtuk, 

 kíWetkezik most a második és harmadik szak ismertetése. 



A második időszakban, mely tyúkébrényekben az 5 — 6-ik 

 napokra terjed, a Müller-féle cső a jelzett helytől kiindulva az 

 ősvese oldalsó felszínének a szomszédságában distálfelé nő 

 (V. tábla, 85 — 88. ábrák), beékelve magát az ősvesét e helyen 

 borító magasabb hengerhám (88. ábra, plt) és ennek a szom- 

 szédságában hosszirányban lefutó AVollf-féle csatorna (d W) 

 oldalsó fala közé. Az összes cső, ha az ősvesének a felére vagy 

 többjére kiterjedett, egy igen megnyúlt kúpalakhoz hasonlítható, 

 azaz fölül jóval tágabb (87. ábra ; 80ju), mint a többidarabjában 

 (88. ábra ; 45íí/), a végén pedig nemcsak hogy jelentékenyen 



geschichte der weibliclien Genitalien. Inaiic?. Diss. Erlangen, 1856. — 

 'H,:nnig: Der Catavrh der inneren Geschlechtstheile. Leipzig, 1862. S. 109. 

 — Waldkykr : ir. 119., sz.. 127. 1. 



10* 



