MÜLLER-FÉLE C8Ö. 151 



vagy legalább legnagyobb részében az elsődleges ősvesecsator- 

 uából válik le az ivarcsatorua. Tényleg azonban úgy áll a dolog, 

 hogy már a reptilidknál semmiféle viszonyban nincs az elöre- 

 növő Müller-féle cso az ősvesecsatorna hámfalához, mint azt 

 már Braun (ir. 15. sz., 208. 1.) is megemlíté, maguk B. és S. is 

 megerősítik (lacerta muralis-nál, ir. 6. sz.), és mi is úgy talál- 

 tuk, hogy ezeknél az előreuövő Müller-féle cső tömör csúcsa 

 mindenütt éles határokkal bír a szomszédság ellenében (V. 

 tábla, 70. ábra, dM), egy jelentékeny darabon nem is fekszik a 

 Wolff-féle csatorna szomszédságában (69 — 70. ábrák), a mi 

 világosan mutatja, hogy abból nem keletkezhetik. Minthogy 

 pedig reptiliáknál a Müller-féle cső betüremlési helyénél a fej- 

 veséhez hasonlítható szerv elő nem fordul (v. ö. 62. 1.), a felso- 

 roltak tekintetbe vételével világos, hogy az amnionosak ezen 

 legalsó osztályában amaz ősi viszony ismétlődésének, hogy a 

 Müller-féle cső előrenövése közben hámelemeit az ősvesecsa- 

 tornából merítené, nyoma sincs. 



A madarakat illetőleg bebizonyítottuk azt (v. ö. 61. 1.), 

 hogy az amnionosak durványos fejveséje nem ott fekszik, a hol 

 a Müller-féle cső betüremlése megkezdődik, tehát a Müller-féle 

 cső hasüri nyilasa nem keletkezhetik egy megmaradó szelvény- 

 tölcsérből ; azért Müller-féle csövüknek hasüri nyilasa nem 

 lehet homológ a porczos halak hasonnemü szervével A mi pedig 

 Balfour és SEDGwiCK-nek azon állítását illeti, hogy madárnál 

 az előrenővő Müller-féle cső végén a sejtek az ősvesecsatorna 

 falából válnának le, ezt mindazok, a kik e kérdéssel foglalkoz- 

 tak, tagadják (Braun papagály- és lúdnál : Sep.-Abdr. a. d. 

 amtl. Bericht d. Naturf. Vers. zu Baden-Baden ; Siemerling ir. 

 108. sz., 39. 1. ; Bensőn, ir. 87. sz., madarak- és emlősöknél). 

 Számos harántmetszet átvizsgálása után azon fönnebb megem- 

 lített nézetre jutottam, hogy kellően keményített és festett, és 

 teljesen harántul vezetett metszeteken az olyan összefüggés, a 

 melyből határozottan azt lehetne következtetni, hogy a Müller- 

 féle cső a Wolff-féle csatorna hámfalából leválnék, elő nem for- 

 dul. Ha ama követelményekre nem figyelünk, az ősvesének a felső 

 harmadán mintegy találunk egy olyan helyet, a melyen, ha az 

 előrenővő Müller-féle cső tömör vége érkezett, oly bensőleg oda- 

 fekszik az ősvesecsatorna oldalsó falához, hogy a kettő között 



