182 NŐSTÉNY IVARKÖTEG. 



ivarcsatornája egy kanyargósán lefutó hosszú cső, a petefészek 

 tájékán igen keskeny (kürt), az alsó tág részében erős izomfallal 

 (méh), és a nyálkahártyában kifejlődött sok mirigygyei. Ebben 

 vesztegel a pete hosszabb ideig s kapja a fő- és mellékszik 

 a burkokat ; más gerinczesekkel való analógia nyomán ez is 

 méhnek neveztetik, a kürtnek nevezett felső keskenyebb 

 darab a tüdő mögött kezdődik egy tág hasüri nyílással. Az ösz- 

 szes ivarcsatornát a hashártyának egy kettőzete rögzíti a 

 hátulsó hasfalakhoz, mely megfelel egyéb gerinczesekben a 

 méhfodornak (mesometrium). 



Emlősállatokban történik először, hogy a Müller- és 

 Wolft-féle csövek distális darabját környező kötőszövet az 

 allantois feneke mögött egy tömött kötöszövetzsineggé : az ivar- 

 köteggé egyesül. Ezt Thierscii fedezte föl bárányébrényekben 

 (ir. 114. sz.), és kimutatta először azt, hogy a régibb Rathke- 

 féle nézet (ir. 81. sz.), amelynek értelmében a hüvely és méh a 

 húgyivaröböl hátulsó falának kitüremléséből keletkeznek, téves, 

 mert ezen izmos falú cső a MüUer-féle csövek distális végének 

 egybefolyásából, s az ivarköteg kötőszöveti falának izmossá 

 való átalakulásából lesz. 



TiiiERscu azt hitte, hogy az egybefolyás a Müller-fele cí^övek 

 dislális vegén kezdődik meg s iiiueu folytatódik proximálfeh'. E ma- 

 gyarázatnak azonban ellentmondani látszottak egyes kóros észleletek, 

 a hol ketté osztott hüvely esetén egyes méli volt jelen (v. hímeknél az 

 lí. n. hím-méh kettős szájadékkal nyílt a hiígyivaröbölbe ; v. ö. alább), 

 azért más szerzők az összeforradás kiindulását az ivarköteg kozcpcre 

 tették, így a többek között Lkuckaut. 



Leuckaut (ir. 6'.5. sz.) egyike volt az elsőknek, a ki a női ivarcsatornát 

 a Müller-féle csövek egybefolyáfából származtatta. Erveit főleg összeha- 

 sonlító boucztani alapokra fektette, utalva arra, hogy azon esetekben, 

 ha a csövek distális részei egj'be nem foljniak, kettős hüvely keletke- 

 zik, mint azt pl. némely erszényesnél (Didelphis) találjuk ; szamárnál 

 (T()i>i)"s Cyclopaedie, Art. Vesic. prost.) pedig a hüvely alsó részén az 

 (>gybcfolyásnak maradványakép megmarad egy hosszanti válaszfal, a 

 minek eredményéül két tömlő keletkezett, de ezek közül &sak az egyik 

 nyílik bele a hiígyivaröbölbe. Az asszonyi méh nyakában előforduló 

 «'letfa (palinae plicatae) hosszanti ránczát a MüUer-ftíle csöveket elvá- 

 lasztó válaszfal végső maradványának tartja (ir. (><>. sz., nj). 1., 3. 

 jegyzőt). 



