184 N(")STtNY IVARKÖTF.G. 



hely tágul, cs pedig a közepén valamivel jobban, azért a hüvely ez 

 időben orsóalakii. 5 cm. hosszú ébrcnyekbeu az ivarc«övek és a Wolff- 

 féle csatornák mind a két ivarban egyforma viszonyúak, azért 5 cm.- 

 nél fiatalabb ébrényekben az ivarköteg harántmetszetén az ivart nem 

 lehet megkülömböztetni. — Egyéb emlősöknél (mai'ha, disznó, bái-áuy) 

 a Müller-féle csövek külön végződve nyílnak a húgyivaröbölbe, mert 

 ezeknél az egymástól távolabb álló Wolff-féle csatornák nekik a külön 

 nyílásra hagynak elég tért ; legközelebb vannak egymáshoz az ivarköteg 

 közepén, azért ezeknél az összeforrás nem alulról, mint a nyvílnál, 

 hanem az ivarköteg l^őzepén kezdődik meg s terjed innen fel- és lefelé. 

 Ellenben macskánál a nyúléhoz hasonló viszonyok fordulnak elő. 



Remmert (ir. 84. sz.) értekezésében a méh fejlődéséről az isme- 

 reteket bővítő adatok nem foglaltatnak. Emberi és emlősébi'ényekben a 

 Müller-féle csöveket két nyílással látta a húgyivaröböl hátulsó falán 

 végződni. 



A felsorolt irodalmi adatokat közöltük a nézeteinkkel 

 való összehasonlítás végett. A legtöbb szerzővel mi is meg- 

 egyezünk abban, hogy a Müller-féle csövek összeforrása nem a 

 distális végükön kezdődik meg, hanem feljebb, az ivarköteg 

 középtájékán mintegy. Azonban nem vagyunk a helyzetben 

 pontosan meghatározhatni azt, hogy ez a folyamat épen a külső 

 méhszájnak megfelelő helyen következik be először. Nézetünk 

 szerint az összeforrás az emberhen nem is egy ponton, hanem a 

 leendő méhszáj felett s alatt az ivarkötegnek egy nagyobb darab- 

 jában következik be egyszerre (v. ö. a 30 mm. hosszú leánymag- 

 zat 112 — 113. ábráit), csak a legdistálisabb végén tartja magát 

 fenn egy rövid ideig egy igen kurta darabon a kettős hüvely (kb. 

 28^ — 30 mm. hosszú ébrényekben), proximálfelé egy hosszabb 

 ideig a kettős méh. Az épen egyesült Müller-féle csövek proxi- 

 mális vége jelöli körülbelül a határt, a hol később a külső méh- 

 száj fog feküdni ; de ezt a helyet ez időben pontosan meghatá- 

 rozni már csak azért sem lehet, mert a külömbözet a méh és 

 hüvely között (a méhszáj fejlődése) csak az ébrényélet közepén 

 következik be, ezalatt (3-ik hónap elejétől az 5-ik végéig) pedig 

 az ivarcsatorna hosszirányban annyira megnő, hogy a 2^2 hónapi 

 időköz után azt a helyet, hogy meddig terjedett eredetileg az 

 egyesült Müller-féle csövek felső vége (vagy Langenbaciier 

 nézete értelmében, hogy hol egyesültek először), meghatározni 

 nem lehet. A Müller-féle csövek csakhamar proximálfelé is 

 összefolynak s akkor az eredeti határt mi sem jelzi többé. 



