l!»4 UIM IVAKKÖTKC. 



iiál még vakon végződve, közel az utóbbi hámjáuak a szom- 

 szédságában. 35 — 40 mm. hosszú fiú-ébréuyek ivarkötegjének 

 harántmetszetéröl az ivar már felismerhető, mert az egyesült 

 Müller-féle csövek átmetszete kerek, szűk, míg ugyanily korú 

 leánymagzatokuál már tágult és haránt elliptikus alakú (mint 

 a VI. tábla, 124. ábrán dM). 40—45 mm. hosszú fiú-éhré- 

 uyek középhosszmetszetén (VII. tábla, 156. ábra) látható, hogy 

 a Müller-féle cső (dM) a kiemelkedő ondódombot (cs) már 

 elérte, de abba nem nyílik még szabadon, lianem végdaiabját 

 egy háragomoly (ep) eltömi, — egészen megfelelő viszonyok, mint 

 a minőket nőstény emlősébrények és leánymagzatok Müller- 

 féle csövének distális végéről megemlítettünk (171.1.). Ez időtől 

 kezdve a Müller-féle cső az ivarköteg felső harmadában sorva- 

 dásnak indul. 45 mm. hosszú fiú-ébrényekbeu az egyesült 

 Müller-féle cső az ivarköteg felső harmadán csak pontalakú 

 üreggel bír, még idősebbekben (45 — 50 mm.) e helyen csak egy 

 hámpont van jelen. 50 — 55 mm. hosszúaknál pedig az ivar- 

 köteg felső harmadán már nyoma sincs jelen. 50 — 55 mm. 

 hosszúaknál, az ivarköteg felső felében a Müller-féle csövek 

 egyesült része egészen elsorvadt, sőt a Wolff-féle zsinórban sem 

 találtam nyomait, ellenben megvolt még a Wolff-féle testen s 

 az ivarköteg alsó felében. Ez utóbbinak a felső részén (kb. az 

 ivarköteg közepe felett valamivel) a középvonalban egy hám- 

 pont lépett fel, lefelé haladásában alacsony hengersejtektől 

 környezett csővé lett s ez alul mellfelé kanyarodva az ondó- 

 dombon szabadon nyílt. 



Ezekből az következik, hogy j/í/t-eZ* re m/e/cft<??? a Müller-féle 

 csövek elcsenevészése az ivarköteg felső harmadán kezdődik meg^), 

 innen gyorsabban terjed felfelé a Wolff-féle zsinórba (40 — 45 

 mm.), Iassab1)an az ivarköteg alsó felére (45 — 50 mm.). Ez 

 utóbbiban a 4-ik liónap végén sorvad el ; 5 hónapos íiú-ébrény- 

 ben (VII. tábla, 155b á))ra) csak az ondódombban (cs; 0.38 

 mm. magas) találtam még szűk cső képében (dM-, 40jU átni.) a 

 Wolff-féle csatornák {dW\ 38« átm.) végdarabjai között. 



') LEfcKAin (ir. 65. sz.) azt hitte, hogy a sorvadás a Müller-féle 

 csövek pvoximális végén kezdődik meg s halad distális irányban. Kor.F.i- 

 Ki:u még most is e nézetben van (Grundriss der Entwickelniií![s<res('liiflite. 

 2. Anfl. Leipzig, 1884. S. 425). 



