IKC) IIIM IVAUKÖTEU. 



Néha kivételesen, gátolt fejlődés eredményekép több ma- 

 rad meg a Müller-féle csövek egyestilt distális végéből a szo- 

 kottnál, sőt az egész ivarkötegben fekvő darab is megmaradhat, 

 a midőn az ivarköteg kötőszövete erősebben kifejlődhetik, s 

 akkor az ondóvezérek (Wolff-féle csatornák) distális végei kö- 

 zött egy hámmal béllelt izinos falú csövet találunk, erősebi) 

 vagy gyengébb kifejlődésben, az ondóvezérek végével együtt 

 egy közös kötőszövethalmazba beágyazva, mely kétségtelenül 

 az ivarkötegnek a szövetéből keletkezett. Ily úton oly alakok 

 származnak, a hol fiúkban, de néha felnőttekben is a hólyag- 

 fenék, mögött a húgycsőbe (liúgyivarcsatornába) nyiló hüvely 

 és méhalakú szerv fordul elő ; ezt azután joggal lehet Mm hü- 

 velynek és Mm méhnek (vagina et uterus masculinus) nevezni, 

 mert a Müller-féle csöveknek az ivarkötegben fekvő egyesült 

 végéből és az ivarkötegnek a szövetéből keletkezett. A dülmi- 

 rigy ily egyénekben gyengén szokott kifejlődni. Az irodalomban 

 oly eseteket is találunk feljegyezve, a hol ezen ál-hímnős álla- 

 pot (pseudohermaphroditismus masculinus) még tökéletesebb- 

 nek látszott azáltal, hogy a Müller-féle csöveknek proximális 

 része is fentartotta magát, s az ondózsinór mentén a kürtöt 

 utánozva, a hasüregben visszamaradt ivarmirigy mellékherei 

 részéhez (mely a Wolff-féle testből keletkezett) volt követhető, 

 egy a széles méhszálaghoz hasonló hashártya-kettőzetben. E 

 darab azután megfelelt a kürtnek (tuba masculiua). 



Hogy a düliiiirigyöJwl túlsHgos megiiagyobbodápa által férfiaknál 

 a nöi biivelyheK hasonló szerv keletkezhetik, azt már 1802-beii nieg- 

 említe M\lachknk (Memor. delhi Sec. Ital., Vol. IX., p. 109. — Refe- 

 rálta Wehkh : Archív v. Ri;ii, u. Autk.nuibtii. 1812., Th. XI., S. 317). 

 — Később (1817) Stkoi.iouxku (ir. 112. sz.) ezt csak a hüvelylyel 

 tartotta homológnak. — Bktz (ir. UK sz., 65. 1) arra is figyelmes lett, 

 hogy az ilyen hím me'hvel és hüvelylyel gyakran előfordul a külső ivar- 

 szervek gátolt fejlőd('se, — - úgy, hogy ezek külsőleg nöi typust mutat- 

 nak (ál-hermaphroditák). Hog\- a hímeknek ezen rendellenes fejlő- 

 désü ivaresatornája minek felel meg, az iránt a búvárok soká nem ér- 

 tettek egyet; Wi:hhk pl. és mások (Huschkk, Bkuomanx, Lkvdio, Du- 

 VERNOY, v.\N Dkkn) csak a méhvel tartották homológnak; ellenben 

 Leuckaut (Göttingischc gcl. Anz. 1848., N. 175, S. 1754.), Bischokk 

 és BiRNUAUM (Beschreibung u. Crit. einer eigenthUmlichen Bildunghem- 

 mung. Griessen, 1848. S. 20), Wahi.green (Bidrag til Generations 

 Organernas Anatomi. Lond. 1849), és Müli.kr's Areh. fiir Phys. 

 1849, S. 686) a méh- és hüvelynek tartották. 



