iiiM ivarköteg. if>n 



Ix'd s ez által oly alakulatok keletkeznek, a minők egyes rendel- 

 lenes esetekben az embernél is előfordulnak, azaz hím egyén- 

 ben jelen van a (női) ivarcsatornának egy darabja. 



Egészen sajátszerű és megfejthetetlen, hogy a hím ivar- 

 szerveknek ezen állapotai nincsenek semmi viszonyban az illető 

 állat alacsonyabb vagy magjtóabb állásával a rendszerben, azaz 

 nem kizárólag az alsóbb rangúaknái fordul elő ezen ősiebbnek 

 látszó viszony, hanem van ez a tökéletesebbeknél is, és viszont 

 az alsóbb rangúakuál nem találjuk. 



Már a rágcsálók között igen eltérők az ivarköteg szár- 

 mazékai. ^1 tengeri mahcznál pl. (s a kifejlett állapotból követ- 

 keztetve, hasonlónak kell lenni ennek az egérr és patkányébré- 

 nyekben), egészen hasonlóak az átalakulások, mint az ember- 

 nél. Egy 2 cm. hosszú hím tengeri malaczébrényben mind a 

 AVolff-féle zsinórokat, mind az ivarköteget vastagoknak talál- 

 tam. Az ivarköteg mellső felszíne a húgyhólyag fenekéhez volt 

 rögzítve (úgy. mint pl. a VII. tábla, 148b ábrájú nyúlébrény- 

 ben), átmetszető négyohlalú, a végbél felé fordult hátulsó fel- 

 színén a végbélnek megfelelő horpály van. Mind a Wolff-féle 

 zsinórokban, mind az ivarkötegben, a Wolft-féle csatornákon kí- 

 vül a Müller-féle cső is jelen volt, az ivarkötegben szorosan 

 egymás mellett fekve, csak a vége felé folytak egybe s végződ- 

 tek vakon egy közös tágabb cső képében, a két Wolff-féle csa- 

 torna benyílási helye között, a húgyivarcsatorna hátulsó falán 

 kiemelkedő ondódombban. 



Máskép áll a dolog a n y ál f éteknél. Már Pallas tudta 

 (NovAE spec. Quadruped. Erlang. 1778., p. 67., Tab. IV.), hogy 

 egy nyúlfajtánál (Lagomys ogotona) az ondó vezérek egy párat- 

 lan zacskóba nyílnak, mely a maga részéről ismét a húgycsőbe 

 szájadzik, azért azt » páratlan ondóhóly ágnak « tartotta. Később 

 többen foglalkoztak e tárgygyal s különféle nézeteket nyilvání- 

 tottak, így Weber (Abh. d. k, sáchs. Gesellsch. d. Wiss. 1846. 

 S. 38.3.,Taf. V.,Fig. 1 — 3. — Úgyszintén Waiilgueen : Archív 

 f. Anat. u. Phys. 1849., S. 691. — Rymek Jones: Tonn's En- 

 cyclop. of Anat. et physiol. 1852., Vol. IV., p. 393. fig. 281. — 

 Cuvier: Anat. comparée. 1846., T. VIII., p. 164) e szerv míí- 

 ködését illetőleg PAi.LAs-hoz csatlakozott, azaz páratlan ondó- 

 hólyagnak mondotta, de jelentőségére nézve a méh és hüvely 



