HÍM IVARKÖTEG. 20 l 



elő. ca melyet kétségtelenül egyéb emlősök ondódombjával hu- 

 mológ kiemelkedésnek kell tartani. Már kívülről látható (151. 

 ábra), hogy a tömlő falai nem egyforma vastagok : hátulsó fel- 

 sziuéuek az alsó darabja (pta) vastag, alapjával a húgycső felé 

 irányult kétcsúcsú nyelv alakját utánozza, azaz felfelé megkes- 

 kenyedik, aláfelé kiszélesedik és megvastagszik ; a tömlő belső 

 felszínén nézve (152. ábra), még jobban látható e résznek (pta) 

 lebenyes felszíne (arbor vitae vesiculae prostaticae, Kraüse)-, a 

 mi, mint hossz- és harántmetszetekből kiderül (VII. tábla, 153, 

 és 154. ábrák), beléje ágyazott tág üregű csöves-szemcsés miri- 

 gyektől származik (ptaj. Ezen, már LEVoiG-től leírt (Histologie, 

 1857, S. 502) mirigyek nyílásai azonban nem a tömlőbe vezet- 

 nek, hanem lefelé vonulnak és a húgycscnek az oudódomb mel- 

 letti részébe szájadzanak, a mit különösen hosszmetszeteken 

 (VII. tábla, 153. ábra, pta) lehet jól látni, a minőknek a készí- 

 tésére czélszerü idősebb ébréuyeket (7—8 cm. hosszúakat) vá- 

 lasztani, a hol a mirigyek még fejlődő félben levén, könnyebben 

 áttekinthetők. A mirigyek tehát a tömlő belsejébe kettősen kie- 

 melkedő párnákba vannak beágyazva (152. ábra, pta), a me- 

 lyeknek állománya edénydús kötőszövetből és sok sima izom- 

 sejtből áll ; felsziuöket pedig ránczos nyálkahártya borítja. A 

 tömlőnek többi része (151. ábra, um és cít) vékonyfalú, hártyás. 

 sima izomszövetben dús kötőszövetből áll ; nyálkahártyája sima. 

 A két szarvat (151. és 152. ábrák, ch) elválasztó bemélyedésnek 

 megfelelőleg felülről egy darabon egy középfekvésű sövény húzó- 

 dik le. Az ondóelvezető edények orsóalakúlag tágult állapotban 

 (151. és 152. ábra, vd) a tömlő mellső és a húgycső hátulsó 

 fala között vonulnak le oldalvást, és alsó megkeskenyedő végok 

 (vdi) nem a húgycsöbe, hanem közel ehhez, 2 — 6 mmre a tömlő 

 nyílása felett szájadzanak a tömlő mellső falán (153. ábra, vdi). 

 Velük közösen nyílnak a 3 — 4 mm. átmérőjű kis ondóhólyagok 

 (151. ábra, rs), külön szűk nyilasokkal. 



Mindezeket tekintetbe véve, hacsak pusztán a bonczi vi- 

 szonyokból indulunk ki, kétségen kívülinek látszik, hogy a szó- 

 ban forgó szerv homológ a női ivarcsatorna distális részével. 

 Először is alakját illetőleg olyan, mint ez, s szerkezete is hason- 

 lít hozzá, mert nagyrészt sima izomrostú falakból áll, borítva 

 nyálkahártyával, a melyen a méh ránczaihoz hasonló képletek 



