hím IVARKÖTEG. 205 



Ez és az előbbi ébrény metszetei azt bizonyítják, hogy a 

 Mttller-féle csövek distális végei nyulaknál nem mindig követik 

 a LANGENBACHER-tól (Ír. 62. sz.) leíi't szabályosságot, a mely- 

 nek értelmében a táguló Wolff-féle csatornák nem engednének 

 nekik tért és kényszerítenek, hogy mint egyesült csatorna nöj- 

 jön tova. A 144—146. ábrákban'a Müller-féle csövek distális 

 vége egy kurta darabon még kettős volt (145. ábra), habár fel- 

 jebb már egyesültek (146: ábra) ; a 147a — 147i ábrákban pe- 

 dig csak az egyik oldali Müller-féle cső nőtt tova, s a másikról 

 nem mondható, hogy a táguló Wolíf-féle csatornák a helyéből 

 kiszorították, mert köztük volt a másik Müller-féle cső számára 

 elég tér(147c áb.). Mind e körülmények egyszerűen a Müller-féle 

 'cső distális végének egyéni változataiban nyerik magyarázatukat. 



Ha rendesek a fejlődési viszonyok, akkor az egyesült 

 Müller-féle csövek distális vége a szélessé lett AVolíf-féle csa- 

 tornák között kitágul, s azután megszűkülve, finom hámpont 

 képében lenyúlik a Wolíf-féle csatornák distális végéig (VII. 

 tábla, 148a — 148k ábrák). A Wolíf-féle zsinórokban (148a 

 ábra ; 48-ik metszet a Wolíf-féle csatornák benyílása felett) a 

 két csatorna (d\V ésdM; 26 és 23;(^átm.)a haránt tengely irá- 

 nyában fekszik, s a Wolíf-féle zsinórok (fWJ a medencze ol- 

 dalfalaihoz vannak rögzítve egy keskenyebb fodor (ins) útján. A 

 mint a zsinórok az ivarköteggé egyesültek (148b ábra ; 36-ik 

 metszet), ez utóbbi a hólyag hátulsó falán kiemelkedő négyol- 

 dalú testet képez (fg; 0*25 mm. átm.), mellfelé a Wolff-féle 

 (dW; 28/< átm.), hátrább a Müller-féle csatornákkal (dM; 28,^ 

 átm.). Valamivel lejebb (148c ábra; 32. metszet) a Müller-féle 

 csövek közeledtek egymáshoz s kissé tágultak (d3í; 38,«), de 

 az egyik szabályellenesen hátrább fekszik, a mi csak onnan 

 származhatott, hogy az egyik a másikat lefelé növésében meg- 

 előzte, úgy mint azt az előbbi ébrény (v. ö. 147d — 147e ábrá- 

 kat) mutatta. A Müller-féle csövek azután egy haránt ellipti- 

 kus csatornává egyesülnek, s ez eleinte a Wolft'-féle csatornák 

 mögött (148d ábra; 26. metszet; dMASf^i átm.), azután közöt- 

 tük fekszik (148e — 148f ábrák; 16. és 8-ik metszetek), ami 

 közben úgy a Müller-féle, de különösen a AVolíf-féle csatornák 

 jelentékenyen kitágultak {dM 54— 64«, dW 69 — 115/t átm.). 

 Mind a három csatorna azután annyira tágul (148g ábra ; 6-ik 



