hím IVARKÖTEG. 209 



a melyek distális végéből embernél és egyéb emlősöknél az 

 oudóhólyagok nőnek ki : fejlődéstani szempontokból sem eshetik 

 kifogás alá, ha páratlan ondóhólyagnak nevezzük. Abban azon- 

 l)an ezen hólyag az ember és egyéb emlősök ondóhólyagjától 

 lényegesen eltér, hogy hámfalának képezéséhez a Müller-féle 

 cső distális vége is hozzájárult. Hasonló páratlan ondóhólyag 

 csak a nyúlfélékben ^) fordul elő, a többi rágcsálóknál nincsen. 



Egyéb emlősöknél a Weber-féle szerv fejlettségi állapota igen 

 változó viszonyai : az emberéhez hasonló sorvadt alaktól egész a nöi 

 ivarcsatoi'nál megközelítő nagyságig mindenféle méretekben előfordul. 

 Fejlődéstani vizsgálatok hijján bajos megmondani, hogy a nagyobb 

 alakok egyedül a Müller-féle csőből keletkeztek-e ; de tekintetbe véve 

 hasonlatukat a férfinál kivételkép előforduló nagyobb (nöi) ivarcsatoniá- 

 hoz, bizonyosnak látszik, hogy nem a házinyúlhoz, hanem az emberéhez 

 hasonló módoü fejlődtek, tisztán a Müller-féle csőből, a Wolff-féle csa- 

 tornák résztvétele nélkül. Addig, a míg ezekről i'észletes fejlődéstani 

 vizsgálatok rendelkezésre foguak állani^ megemlítünk néhány esetet, a 

 hol a Weber-féle szerv érdekes viszonyokban fordul elő. 



Delfinéi a tömlőalakú Weber-féle szerv ürege két külön likkal 

 nyílik a luigy ivarcsatornába (Leuck art, ir. 66. sz., 100. 1.), a mi néha 

 lovaknál is előfordul (Lkvdio), szamárnál pedig a közepetti válaszfal 

 i.s fentartja magát a dülmirigyöböl alsó részében. E viszony abban leli 

 magyarázatílt, hogy a Müller-féle csövek az ivarköteg legalsó részén 

 nem egyesültek egymással, hanem külön szakadtak be a húgycsöbe, a 

 közöttük levő sövény pedig fentartotta magát. 



Hosszabb és tömlőalakú a Weber-féle szerv a hódnál, vidránál, 

 borznál és a lónál (Grui.x: Anatomie der Haussaugethiere. Bd. II., S. 

 99.), (le különösen a kecskénél. Ez utóbbiakról régebben azt hitték, 

 hogy hímnösek (hermaphroditák), a míg Leockart (ir. 65. sz.) ezen 

 látszólagos hei'maphroditaságot megfejtette az erősen kifejlett Müller- 

 féle cső megmaradásából. A hímek .^O^'/o-ánál találni ily szervet gyen- 

 gébl) vagy erősebb kifejlődésben az ondóvezérek között ; néha csak 6—8 

 nnn. ho.sszú, máskor finom fonálalakú, de vannak oly pííldányok is, a 

 melyek 4 — ő cm. hosszúak és 10 — 12 mm. szélesek, egészen hasonlók 

 a kétszarvú méhhez. Az ilyen esetekről Lki ckari kinmtatta, hogy nem 

 valódi hímnösek, hanem hímek, s hogy a náluk előforduló Weber-féle 

 szerv a Müller-féle cső erős kifejlőtldséböl keletkezett, tehát homológ a 

 nőstt'uyek hüvelye- és méhével. 



A dülmirigy (prostata) fejlődéséről tapasztalataim meg- 

 egyeznek KöLi.iKER-ével, csakhogy én ezeknek fejlődését ke- 



') Állítólag hiénánál (hyaena ci-ocnta) is. Youno Af.FR. : On the 

 inale generative organs of the Konla (pliascolarctns cint-rnnsV Jonrn. of 

 An.it. anű Physiol. Vol. XIII. 



M. TUD. AKAD. III. OSZT. KÜl.ÖX KIADVÁNVA. 1884. I. 14 



