'222 ISMERETEK AZ IVARMIRIGYEKRÖL. 



leinénye (ir. IKi. sz., nBl. 1.) a petefészekben előforduló luiiigyalakú 

 tömlőkről, a melyeknek átalakulásai a pete'k ktípezésére igen fontosak- 

 nak látszottak, az időben már ismeretesek voltak. Remak leírja a meso- 

 dermából származó ivardombot, a melyben, ha petefészekké' lesz, hengeres 

 csövek ^Bfwfcek' fel ('s ezekből később egyes tüszők letagolódnak ; 

 hímeknél a herecsövek gomolyalakú vékony ede'nyek kei>cben keletkez- 

 nek az^ivai'dombban (is a here megtartja továbbra is a csöves mirigyek 

 typusát. 



A Rkmak után következő búvárok figyelme inkább a petefész- 

 kek, mintsem a herék felé fordult. S ez természetes volt;^ mert az éb- 

 rény fejlődése közvetlenül a petéből indulván ki, a peték és petefészkek 

 lényegének megállapítása látszott a fontosabb feladatnak. Azonkívül a 

 petefészken fellépő változatok szembeszökőbbek, mint a heréken, — nem 

 csoda tehát, hogy ezekkel korábban és többen foglalkoztak, mint ama- 

 zokkal. 



Valentin (ir. 1W. 1.) már 1838-ban fölismerte azt, hogy az éb- 

 rények petefészkei csöves szerkezetűek, s azoknak vak végei átalakul- 

 nak a petéket tartalmazó tömlőkké. A tömlős szerkezetet Bii.lrot« 

 (Müm.er's Archív, 1856. S. 149.) is helybenhagyta, a ki egy 4 hóna- 

 pos leánymagzat petefészkében a Graaf-féle tüszőket ama tömlőkből 

 lefüződni látta. Ezen fontos állításon SpiKOELBERc-nek semmit mondó 

 értekezése (Die Eutwicklung der Eierstocksfollikel ctr. Nachrichten der 

 k. Socictat d. Wissenschaften. Göttiugen. 1860. S. 201.) mit sem vál- 

 toztatott. Valentin és Bili.uotii észleletei későbbi szakokra vonatkoz- 

 nak, a midőn a petefészek ébrényhelyzéke már kész s benne kifejlődtek 

 a hámcsövek, — hogy ezek honnan keletkeznek, arról initsem szólnak. 

 E hézagot kitöltendő, His 1865-ben (ir. 48. sz.) azt állította : mivel az 

 ivarmirigy ébrényhelyzéke az ősvesén lép fel, minden alkotó részének 

 abból kell származnia ; olykép, hogy a petefészek alapján az ősvesében 

 fekvő edénygomoly ('s egy ősvesecsö nynjtványokat küldenek be a mi- 

 rigybe ; az előbbi szolgáltatja a velőállományban fekvő edényeket, az 

 utóbbiból származnak lefüződés által a Graaf-fele tüszökben fekvő peték 

 és tüszőháraok. Mintliogy pedig His szerűit az ősvesecsövek az ekto- 

 dermából származnak, a petefészek hámclemeinek ebből (ektodermából) 

 való származása megfejtettnck látszott. 



A petefészek pontosabb vizsgálatának ideje Pi-i,üoE"-rel kezdő- 

 dött meg, néhány évvel His-nek említett értekezése előtt (PflOger első 

 közleményei 1861-ből származnak — Alig. med. Centralzeitung. 25. 

 Mai 1861 ; 8. Január 1862. stb. — fődolgozata csak 1863-ban jelent 

 meg, ir. 78. sz.), a ki a peték fejlődési módját az újabb vizsgálati mód- 

 szerekkel terjedelmes tanulmány tárgyává tette. Pki.í'geu nem foglalko- 

 zott a petefészek ébrényhelj'zékének a vizsgálatával, az ö feladata 

 egyedül a peték keletkezésére irányult, s erre nézve elegendőnek tartotta 

 a már jelenlevő ébrényhelyzék szövetbeli átalakulásait megvizsgálni ; 

 oly időtől kezdve, a midőn abban a peték (Ureier) egyeseit, vagy Ián- 



