ISMERETEK AZ IVARMIRIGYEKRÖL. 220 



felszivatnak ; egyéves gyiknál és siklónál semmi sincs már bolöliik. — 

 A peték fejlődése asü öspetepárnán indul meg s tart az egész életen át, 

 de csak tavasz- és őszkor látható ; ebben tehát a reptiliák külömböznek 

 a magasabb amnionosoktól, a hol a petefejlödés csak az cbrényéletben 

 történik. Az öspetepárnán fejlődő őspeték sorsát illetőleg Braux meg- 

 egyezik "WAi>DEYKR-rel, azon eltéréssel, hogy a Graaf-féle tiiszök sejtjei 

 már a csirhámban rendezkednek sugarasan a megnagyobbodó peték 

 körül, és ekkor kész a fiatal tüsző, mely az őspetepárnából minden ré- 

 szével együttesen benő a petefészek vázába. 



Brau.v az ősvesecsövek hámja részéről származott szelvénykötc- 

 geknek a Graaf-féle tüszök képezésében szerepet nem tulajdonított. KöLi.r- 

 KKK (ir. 59. sz., 970. 1.) tovább ment: ő ama kötegeknek feladatát fő- 

 leg a tüszőhámok képezésében keresi. Különféle emlősébrények (macska, 

 marha, disznó, bárány, nyúl), de főleg újszülött és néhány napos kutyák 

 petefészkeinek megvizsgálása által szembetűnt neki, hogy az ébrényi 

 petefészek velőállományában nagy mennyiségben fordulnak elő gazda- 

 gon elágazott és egymással közlekedő, 20 — 30jM. átmérőjű tömör sejt- 

 kötegek, ű. n. velökőtegek (Markstránge Köli.iker's, Fig. 590, S. 971), 

 a melyek eredését keresve, azon eredményre jött, hogy azok az ivarmi- 

 rigy köldökében fekvő elcsenevészett Wolff-Jéle csövek (parovarium) 

 hámjának az ivarinirigy vázába való beburjánzámból heletkeztek. Egy 

 líjabb értekezésében (Sitzungsb. d. Würzb. phys. med. Ges., 5. Mai, 

 1883.) megemlíti, hogy a kötegeket 15 és 22 mm. hosszú emberi ébré- 

 nyekben is találta ; azok elágazók, üreg- és pete-nélküliek voltak, 

 környezve mesodermától. A tovaburjánozó velőkötegek elérik a kéreg- 

 állományban fekvő őspetéket, és azokat körülnőve sejtjeik a Graaf-féle 

 tüszök hámjává lesznek. E szerint a Graaf-féle tüszök tartalma nem 

 azonos eredésíí az öspetékkel, mint a hogy azt Waldeyer mondotta, 

 mert ez utóbbiak az ivarhámnak megnagyobbodott és a petefészek ké- 

 regvázába bejutott sejtjei, míg a tüszöhám a Wolf-féle csövek hámjának 

 a származéka. A velökötegeknek a mellékpetefészek csökevéuyeiből való 

 származására azért gondolt Külliker, mert metszeteken a velökőtegek 

 nyujtványait néha egész a WolfF-félc testig tudta követni. — Hímeknél a 

 Malpighi-féle gomolyok hámja részéi'öl benövő hámkötegekbÖl vezeti le 

 Kíii.i.iKER a herecsöveket, de csak egy esetben sikerült neki azokat az 

 ősvesecsövekkel összefüggésben látni. 



A BRAux-tól és KöLT.iKER-töl clöször figyelemre méltatott és fontos 

 szereppel megbízott hámkötegek csakhamar lekötötték a búvárok figyel- 

 mét. Látták azokat mások is, söt valószínű, hogy Pflüoer petetömlöi- 

 nck némelyike ilyen sejtkötegek voltak (legalább ábráinak egynénie- 

 lyike ezt gyaníttatja, így I. t. 6. és 8., II. t. 4. és 6., V. t. 3. és 1 1-ik 

 ábrák), de nem tulajdonítottak neki lényeges szerepet ; így megem- 

 lékezik róluk különféle emlősállatoknál Waldeier (ir. 119. sz., 15. és 

 141. 1., és Stricker's Handbuch, 545. és 573.1.), Born (Ueber dieEnt- 

 wicklung des Eierstockes des Pferdes. Reiciiert u. Dubois Archív 



