ISMERETEK AZ IVAUMIRIGYEKRÖL. 231 



iiáiiiik, azt nem állítja. Egészben véve a tiiszök fcjlödtíséröl Wai.deykk 

 ntízeteit osztja, csak abban te'r el tőle, hogy a csirhám és váz hözöüi 

 halárt bizonytalannak s nehezen felismerhető nck mondja. 



A sejtkötegeket a petefészek vázában leírták még : Foulis, Rou- 

 GET, NussBAUM, ScHDLiN, Mac Leod és Harz. — RouGET (Rechei'clies sur le 

 développement des oeufs etc. és Evolution comparée des glandes genita- 

 les. Comptes reud. T. 88. 1879) mindenben csatlakozik Kölliker- 

 hez. Megkülömböztet a petefészek kéreg- és veló'állományábau fekvő 

 sejtkötegeket ; az előbbiek a petéknek, az utóbbiak a tüszöhámoknak 

 az ébréuyhelyzékeit teszik. Újszülött állatok petefészkében látni, hogyan 

 kötődnek össze a kéregállomány sejtkötegjei a velőállományéval egy 

 keskeny övben, és hogyan veszik körül az amazokból eredő' petesejteket a 

 relokötegekböl származó tüszó'sejtek. A hím ivarmirigy is úgy fejlődik : 

 ebben is köriilnövik a megnagyobbodott ivarsejteket a kötegek ; az 

 utóbbiakból lesznek a herecsövek, az előbbiekből az ondósejtek (Sper- 

 matogonia, la Valettb). 



Mac Leod (Contribution á l'étude de la structure de l'ovaire des, 

 mammiféres. Archives de biologie. T. I. 1880) több emlősnél (menyét, 

 vakond, denevér — vesperugo pipistrella) leírja a velőállománybau 

 gazdagon fekvő sejtkötegeket (cellules interstitielles), s azon nézetben van, 

 hogy azok talán homológok a herecsövekkel ; az egésznek értelmét az ivar- 

 mirigyeknek durványos hímnős állapotában keresi, a melynek következ- 

 tében a petefészekben a hím ivarmirigy sejtkötegjei nem jutnak érvényre. 



NussBAUM (Zur DiíFerenzierung des Geschlechtes im Thierreiche. 

 Arch. f. mikrosk. Anat., Bd. XVIII.) a petefészekben fekvő sejtkötege- 

 ket homológnak tartja a herében előforduló vázközti (intei'stitialis) sejtek- 

 kel. A petefészekben fekvő sejtkötegek .és a herében előforduló vázkö- 

 zötti sejthalmazok érvényre nem jutott ivarsejteket képviselnek, tehát 

 a hímben elcsenevészett tüszöhámot az őspetékkel, a nőstényben elsat- 

 nyult herecsöveket az ondótestekkel. Eleinte az ivarmirigy nem-nélküli, 

 csak később követnek a sejtek a hím vagy a nőnemhez vezető typust. 



A legbehatóbban foglalkozik az ébréuyi ivarmirigyben fekvő 

 sejtkötegekkel Harz (Beitrage zur Histologie des Ovariums der Siiu- 

 gethiere. Archiv f. mikrosk. Anat., Bd. XXII. 1883, S. 374), a ki 

 azokat különféle emlősöknél (egér, patkány, tengeri malacz, nyúl, 

 macska, bárány, tehén, disznó, majom, nő) megvizsgálta s egyszersmind 

 a peték fejlődésével is foglalkozott. A sejtkötegek elemeit szelvénysej- 

 teknek (Segmentalzellen) nevezi, föltételezve azt, hogy az ösvesecsövek 

 részéről származó szelvénykötegekkel nőnek be a petefészekbe, — e 

 tekintetben azonban csak BRAUN-ra hivatkozik, magának tapasztalatai 

 nincsenek ; a szel vény sejtek szerinte sokban hasonlítanak a májsejtek- 

 hez (már BoRN, i. mü, ezekhez hasonlította). Minthogy némely emlős- 

 ben — úgy hiszi Harz — pl. nőben, disznóban, ama sejtkötegek a pe- 

 tefészek köldökén át a vázba egyátaláu be nem nőnek, nem tartja 

 lehetőnek, hogy a Graaf-féle t üszők hámja belőlük keletkezzék. Másrészt 



