238 ISMERETEK AZ IVAEMIRIGYEKKÖL. 



a melyből a csirhám sejtjei csak utólag diíferencziálódnak ki 

 (Schulin), még nincs eldöntve. 



d) Hogy az ivarmirigyekben igen korán tömör sejtköte- 

 gek lépnek fel, azt az újabb szerzők általánosao elismerik, de 

 azoknak származásáról és jelentőségéről igen eltérő véleménye- 

 ket hallottunk. Némelyek mind a leendő hím, mind a női ivar- 

 mirigyben egyaránt mondják keletkezni (Bornhaupt, Egli, 

 Balfour, ScüüLik) ; a hímekben némelyek szerint a csirhám- 

 ból (Bornhaupt, Egli), mások szerint kidiíferencziálás útján 

 (Schulin) keletkeznek, s belőlük lesznek hímekben az ondócsí)- 

 vek, nőstényekben a petenélküli sejtkötegek a petefészek vázá- 

 ban, a melyek e szerint homológok az ondócsövekkel. Ezen tö- 

 mör kötegeken kivül előfordul a női ivarmirigy köldökének 

 szomszédságában az üres csöveknek egy halmaza, a melyet a leg- 

 többen az ősvese csökevényének (mellékpetefészeknek) tarta- 

 nak (Waldeyer, Kölliker, Balfour, Harz), — mások 

 (Schulin) azonban helybeli kidiíferencziálás által keletkezett- 

 nek mondanak, a mely csövek a here Highmor-féle testében 

 levő herereczével homológok. A kötegekről a velőállományban 

 a legtöbben azt tartják, hogy csak alaki jelentőségök van, a 

 mennyiben homológok a mellékherecsövekkel, de szöveti fel- 

 adatuk a peték fejlődésére nincs. E nézetet sem hagyták hely- 

 ben (Kölliker, Rouget): a vázba benőtt sejtkötegekacsirhám 

 részéről származó őspetéket elérve, azokat körülnövik s a tüsző- 

 hámokat szolgáltatják. Voltak olyanok is (Nüssbaum), a kik 

 mindkét nemben az ivarmirigyek belsejében fekvő kötegeket 

 és sejthalmazokat érvényre nem jutott ivarsejteknek (őspe- 

 téknek) tartották, a melyek oda a beburjánzott ivarhám részé- 

 ről jutottak. 



e) A petefészket illetőleg megállapodás csak a petesej- 

 tek tekintetében jött létre, mindannyian elismervén AV^ a ldeyer- 

 nek azon állítását, hogy az őspeték a csirhámuak a származé- 

 kai. De hogy ezek mikép jutnak be a vázba, vájjon a valódi 

 mirigyek és szőrök mintájára történő éles határú hámnyujtvá- 

 nyokban (Waldeyer, Ludwig, Braun), vagy pedig a váz kö- 

 tőszövetével való keresztülnövés közbeu éles határ nélkül egyen- 

 ként (Eglí, Balfour, Schulin), az még megvizsgálandó. Még 

 az ellen is felszólaltak (Egli, Balfour, Schulin), hogy az ős- 



