242 AZ IVARMIRIGYEK ÉBRÉNYHELYZÉKE. 



a csirhám nem egyéb, mint a zsigerüregi hámborítéknak egy 

 korlátolt helyre szorítkozott része, a melyhez hasonló magasabb 

 hengerhám a zsigerüregnek egyéb helyein is keletkezik és fen- 

 tartja magát egy ideig (pl. a máj, hasnyálmirigy, szív és tüdők 

 tájékán, v. ö. 154 1.); ezen hámok eleinte sem eredés, sem alak 

 tekintetében nem külömböznek a zsigerüreg többi hámjától, 

 mindannyian mesoderma-eredésűek levén. Ha az ivarhám ellen- 

 tétben volna a zsigerüreg hámjával, úgy később, az ivarmiri- 

 gyek kifejlődése után, rögtönös átmenetelnek kellene lenni az 

 ivarmirigy (petefészek) köldökénél a hengeres csirhámtól a sa- 

 vós üreg lapos hámjához ; ilyesmi azonban elő nem fordul, mert 

 ott a csirhám hengeres sejtjei fokozatosan alacsonyabbá válnak, 

 s átmeneti alakok közbeiktatása után következik a savós üreg 

 laphámja. 



Bár első eredésére nézve a csirhám nincs éles ellentétben 

 a zsigerüregi hámmal, később mégis fajlagos hámmá lesz az. 

 Ezen átalakulás ideje bekövetkezik akkor, midőn a csirhámban 

 föllépnek a megnagyobbodott ivarsejtek, amelyeket Waldeyer 

 nyomán elemi v. öspetéknek (Primordialeier, Protova) szokás 

 nevezni. Minthogy azonban az alább kifejtendő nézetünk szerint 

 a legkorábban fellépő nagy sejtek a csirhámban nem teszik a 

 petéknek a legelső fejlődési szakait, s azonkivül hímeknél is je- 

 len vannak: mi azokat egyszerűen nagy ivarsejteknek (Ge- 

 schlechtszellen) fogjuk nevezni. 



Legjobban és legkorábban látni a nagy ivarsejteket a 

 reptiliáknál, valamivel későbben a madaraknál. Már középerős 

 nagyítással szembetűnnek fiatal, pl. 4 — 5 mm. hosszú gyíkéb- 

 rényekben (I. tábla, 8. 9. ábrák), vagy 3 — 4 napos tyúkébré- 

 ny ékben (II. tábla, 27. 28. ábrák) a h úgy ivardombnak (tng) a 

 bélfodor gyökerével (rms) szomszédos részén a felületes henger- 

 hámban egyes megnagyobbodott sejtek (es), a melyek festett 

 készítményeken megszaporodott protoplasmáj oknak világosabl) 

 színe miatt élesen kiválnak a kisebb és sötétebbre festett többi 

 hámsejtek közül ; alakjok gömbölyded vagy gyengén szögletes 

 (valószínűleg a keményítés okozta zsugorodás következtében). 

 A csirhám ez időben keskeny terjedelmű, a sejtek nem maga- 

 sak, fokozatosan emelkednek a bélfodor gyökerétől s ismét 

 csökkennek ; szabad szelőknek körvonala a zsigerüreg felé nem 



