244 AZ IVARMIRIGYEK ÉBRÉNYHELYZÉKE. 



hogy 11 — 12 mm. hosszú gyíkébrény ékben csak elvétve látni 

 itt-ott nagy ivarsejteket. 



E feltűnő lelet (t. i. a nagy ivarsejtek fogyásának) magya- 

 rázatára föl kell venni azt, hogy a megnagyobbodott csírhám- 

 sejteknek a feladata első sorban nem a fajlagos ivarsejtek (ú. n. 

 ös2)eték) képezésében áll, hanem arra valók, hogy bevándorlásuk 

 által már kidifferencziált hámelemek jussanak az ivarmirigyek 

 vázába, ott az ősveseblastéma részéről származott csekély 

 mennyiségű kötőszövetet széthintett (diffus) módon ellepjék, 

 oszoljanak, s utódaik a vázhoz csatlakozzanak. Ha ez helyes, 

 mint ahhoz nézetem szerint reptilia- s madárébrényeken tett 

 vizsgálataim alapján szó nem fér, akkor ezzel el van döntve a 

 csírhámsejtek között korán föllépő nagyobb sejtek mifélesége 

 fölötti vita. Minthogy e sejtek minden ébrényben egyaránt föl- 

 lépnek a fejlődés legelső szakaiban, s a felszínről leszorulva 

 oszlás által a váz képezéséhez járulnak (nem őspeték, nem 

 spermatoblasták) : csak az mondható rólok, hogy egyszerű 

 hámsejtek azok, feladat nélkül a leendő ivar miféleségére, egy- 

 előre azzal megbízva, hogy az ivarlécz vázába a csírhámból 

 elemeket juttassanak, a melyek később az ivar mifélesége sze- 

 rint különféle feladatokkal, egyelőre pedig mindkét nemben l)i- 

 zonyos kötegek (ivarmirigykötegek, v. ö. 247.1.) képezésével 

 vannak megbízva. 



Az irodalmi áttekintésben említést tettünk (v. ö. 234. 1.) 

 újabb észleletekről, a melyek az ivarmirigyeknek a mellékve- 

 sékhez való benső viszonya mellette szólnak, a mennyiben 1—2 

 éves leányokban a petefészek szomszédságál)an, a széles méhszá- 

 lagok lemezeiben, a belső ondóviszerek között, a mellékvesék 

 kéregállományához hasonló apró (1 — 3 mm. átm.) sejthalma- 

 zokat találtak (Marchand) ; s volt oly szerző is (Jánosi k), a 

 ki a közösség bebizonyítására fölvette azt, hogy az ősvese me- 

 diális oldalán keletkező sejtszaporulat nemcsak az ivarmirigy- 

 nek az ébrényhelyzéke, hanem a bélfodor gyökeréhez közelebb 

 eső része a mellékvesévé lesz, a mely ennek értelmében épúgy, 

 mint az ivarmirigy, a hashártyahám burjánozásának köszöni az 

 eredését. Ezen állítást Janosik (i. mű, v. ö. 23.5. 1.) csak egy 



