248 AZ IVARMIRIGYEK ÉBRÉN YHELYZÉKE. 



2 — 3 rétegű laphámból áll : a kisebb sejtek között sok metsze- 

 ten egyes nagyobbak is előfordulnak (a 170. és 171. ábrák nem 

 ily helyekről vannak véve), a melyek mindenben hasonlítanak 

 a fentebb leírt nagy ivarsejtekhez (v. ö. 242. 1.), azaz proto- 

 plasmájok nagyobb mennyiségű, kevesljbé köti le a festőanyagot, 

 magvok nagy, stb. — Az ivarmirigyek benseje ez időben nem egy- 

 nemű többé. A fiatalabb szakokban (8 -10 mm. hosszú gyík)e 

 helyen volt váz helyett most kétféle szövet fordul elő : belül a 

 mirigy hosszirányával párhuzamosan futó durva sejtköteg 

 (ivarmirigyköteg), s e körül keskeny rétegben lazábban sorako- 

 zott sejtekből álló váz, egymástól a legtöbb helyen éles körvonal 

 által elválasztva ; némely készítményen a váz majd egészen 

 hiányzik, vagy oly kevés, hogy az ivarmirigyköteg közvetetlen 

 érintkezni látszik a csirhámmal. Ivarmirigyköteg 15 — 18 mm. 

 h. gylkébrényben a legtöbb esetb en csak egy van a harántmet- 

 szeten, 8 ez az ivarmirigy egész hosszára (harántmetszetére) 

 kiterjedhet ; ritkán mutatkoznak a szabad végok felé ketté 

 oszló vagy különálló kötegek, a melyek akkor természetesen 

 keskenyebbek. Hogy csakugyan különálló kötegekről s nem az 

 ivarlécz egész hosszára kiterjedő szakadatlan lemezről van szó, 

 arról hosszmetszetek tanúskodnak (VIII. tábla, 172. ábra), a 

 hol a párhuzamos elrendezésű bunkóalakú kötegek sorozata 

 jól felismerhető; a készítmény az előbbieknél valamivel idősebb 

 ébrény tői (kb. 20. mm. hosszútól) való, azért a kötegeknek sza- 

 bad vége felé a sejtek már hengeresen sorakoztak. 



Az említett harántmetszeteken (VIII. tábla, 170. ábra) 

 látszik, hogy a kötegeknek két végok van : egyik az ivarmirigy 

 köldökénél fekszik a Malpighi-féle gomoly szomszédságában (háti 

 csúcs), a másik az ivarmirigy szabad vége felé néz (hasi csúcs) ; 

 az utóbbi többnyire vastagabb (30m), mint amaz (20/<). A háti 

 csúcs a Malpighi-féle gomolyok tokjától mediálfelé s magasab- 

 ban fekszik ; közvetetlenül felettök olyan véredények vannak, a 

 melyeknek nagy része a főértől a gomolyokhoz vonul ; mások 

 az ivarmirigyből jönnek s annak az alapján végigvonuló ondó- 

 viszérbe (ye, véna spermatica) mennek át. A viszerektől oldal- 

 vást, a főér' (aó) és az ősvesecsövek (t W) között, fekszik a mel- 

 lékvesének terjedelmessé lett ébrényhelyzéke {srn), a májsej- 

 tekhez hasonló sokoldalú sejthalmaz képében, helyenkint beik- 



