258 AZ IVARMIRIGYEK ÉBRÉNYHELYZÉKE. 



Ezeu eredményeket összehasonlítva a mienkkel, belátható, hogy 

 Wkldon a magasabb amnionosak tekintetében a mellékvesék legelső 

 keletkezésével tisztába nem jött. E miatt utalunk a mi vizsgálatainkra 

 s a 167. ábránkra (VIII. tábla), a hol a bárányban a mellékvesék leg- 

 első ébrényhelyzékének keletkezése a hashártyahámból kétségtelenül 

 bebizonyodik, s épen azért, mert ezeknél a kötegekben a felburjánozú 

 hám a gomolyok hámjától távol van, — következtettük, hogy a fejlő- 

 désnek a reptiliáknál is úgy kell történnie, mint az emlősöknél vagy a 

 tyúknál, habár a reptiliáknál sok esetben a felburjánozó kötegek sejtjei 

 a gomolyok hámjával érintkeznek s e miatt az eldöntés bajosabb, De- 

 amaz érintkezés csak utólag állott be, épúgy, mint a hogy Weldon a 

 tyúkról nyilatkozik. 6 napos tyúknál pedig kimutattuk (VII. tábla, 

 168. ábra), hogy a mellékveséket alkotó sejtkötegek a hashártyahám- 

 ból felburjáuoznak s a gomolyok hámjától oly távol állanak, hog}' emiatt 

 az innen való levezetésre nem lehet gondolni. 



Mindezek alapján Weldon vizsgálatai után sincs semmi okom 

 állításomtól eltérni, a melynek értelmében az amnionosoknál a mellék- 

 veséhieh legelső ébrényhelyzéke a hashártyahám burjánozásából keletkezik, 

 az ivarmirigy felső csúcsán, a testüreg hélfodri zugában, — és egy idő- 

 ben közös tömeget képez az ivai'mirigy vázába jutott hámkötegekkcl. 

 Hogy ama legelső ébréuyhelyzékböl a mellékvese kéregállományának 

 sejtkötegjei keletkeznek-e, vagy része van a velőállomány képezésébeu- 

 is, — arról vizsgálatokat nem tettem, minthogy e kérdés eldöntése 

 nincs összefüggésben a húgy- és ivarszervek fejlődéstörténetével. 



Magasahh rangú amnionosokban az ivarmirigy fejlődésének 

 legkorábbi viszonyaival tisztába jönni a legnagyobb nehézségek- 

 kel jár. Figyelemre méltatva a közölt irodalmat (v. ö. 220 — 237. 

 1.), a közömbös állapotú ivarmirigyről két nézetet találunk kép- 

 viselve : az egyik szerint (Waldeyer) a léczalakúlag kiemel- 

 kedő ivarmirigy ébrényhelyzéke mindjárt kezdettől fogva két 

 különféle állományból van összetéve : a felszint borító hámból 

 (csirhámból), s az alatta levő kötőszövetből; — a másik nézet 

 szerint (Schulin, Balfour) e kétféle alkotó rész egymással 

 nincs éles ellentétben, a mennyiben a csirhám nem egyéb, mint 

 az ivarmirigyet képező közömbös sejteknek a felszínre jutott s 

 ott hengeressé lett része, a melyet eleinte nem választ el éles 

 határ a váztól. Lássuk most, hogy melyik nézet a helyes. 



Emlöséhrényehnél az ivarmirigy ébrényhelyzékének a fej- 

 lődése abban külömbözik az alsóbbrangú amnionosokétól, hogy 

 a csirhámban világos protoplasmájú nagy ivarsejtek (őspeték- 



