263, AZ IVARMIRIGYEK ÉBRÉNYHELYZÉKE. 



a Graaf-féle tüszök hámelemeinek a képezéaében áll, a mit a 

 következő fejezetekben fogunk tovább követni (v. ö. petefész- 

 ket és bérét). E helyen még a kötegek alaki viszonyaival kell 

 foglalkoznunk, első föllépésük alkalmával. 



Emberi éhrényekhen az ivarmirigykötegek egész a leg- 

 újabb időkig ismeretlenek voltak, ~ most azonban Kölliker 

 a legújabb kiadásában (Grrundriss der Entwickelungsgeschichte. 

 2. Aufl. Leipzig. 1884. S. 423.) említi, hogy 15 és 22 ram. 

 hosszú (tehát 5 és 6 hetes) emberi ébrények ivarmirigyeibeu 

 tömör sejtkötegeket talált (288. ábr., 422^ 1.), környezve kötő- 

 szövettől és edényektől, melyek nem lehettek viszonyban a 

 petetömlők képezéséhez, mert bennük öspeték nem voltak, s a 

 csirhám egyáltalán még nem volt megvastagodva. Hogy ezen 

 sejtkötegek azonosak a mi ivarmirigykötegeinkkel, ahhoz az 

 előadottak után kétség nem fér. Kölliker azonban a kö- 

 tegek fejlődési módjáról részletesebben nem nyilatkozik. 



Nekem is volt alkalmam fiatal emberi ébrényeknek jól 

 kezelt ivarmirigyeit megvizsgálni, de 20 mm. hosszú ébrény- 

 ben határozott körvonalú kötegeket még nem láttam. Finom 

 metszeteken (IX. tábla, 190. ábr., aprizmával pontosan rajzolva), 

 a csirhám (ep) sejtjei szabálytalan sokoldalúak, 9 /* átmérőjűek, 

 magvuk 5'7 ;U átmérőjű. A váz kétféle elemekből áll : kisebb 

 (9 « átm.) szabálytalan alakú, és nagyobb (12"5 u átm., magvuk 

 8 — 9 jM átm.) gömbölyded sejtekből. Az előbbiek sötétebben 

 színezett sejtlánczolatokat képeznek, melyek helyenkint a fel- 

 színen levő csirhám -sejtekkel szakadatlanul összefüggenek, 

 annak jeléül, hogy ezeknek a burjánozása által jutottak a 

 vázba, a mit számos csirhámsejtnek a kettős magva is bizonyít. 

 Hogy ezekből a sejtlánczolatokból fognak az ivarmirigy köte- 

 gek fejlődni, az bizonyos, de ily fiatal ébrényben a kötegek még 

 igen bizonytalanul mutatkoznak. A sejtlánczolatok között fekvő 

 nagyobb gömbölyded sejtek ismét kétfélék : a legnagyobbak (cs) 

 kétségtelenül ébrényi magtartalmú színes vérsejtek, mert 

 összehasonlítva valamely szomszéd véredényben, fekvő sejtek- 

 kel, egészen azonos küleműek. Hogy ezek hogyan jutottak ide, 

 nem lehet eldönteni, valószínűleg igen finom edényekben fe- 

 küsznek, de ezeknek rendkívül finom fala a lakkban elzárt 

 készítményen fel nem ismerhető. A középnagyságú gömbölyded 



