266 AZ IVARMIKIGYEK ÉBRÉNYHELYZÉKE. 



herében). E képesség abban találja megfejtését, hogy a csir- 

 hám is mesoderma származású, nem levén egyéb, mint a meso- 

 dermának a zsigerüreg felszinére jutott sejtrétege, a melynek 

 elemei később, ha a kezdetleges váz ébrényhelyzékét előállítot- 

 ták, azért öltenek megnyúlt alakot, mert a zsigerüreg felszíne 

 felé a nyomástól megszabadulnak, az oldalfelszíneikre gyakorolt 

 nyomás. pedig a sugaras irányban való kinövésre megadja az 

 okot. E tulajdonságban osztozik a csirhám minden egyéb há- 

 mokkal, annak hengeressé alakulása tehát nem mondható reá 

 nézve jelleges tulajdonságnak. A fajlagossá válás a csirhám- 

 sejtek származékainak a leendő vázba való széthintett (diíFus) 

 és lánczalakú bevándorlásában áll ; ez oly lényeges tulajdon- 

 sága a csirhámnak, a mihez hasonló egyéb hámoknál elő nem 

 fordul, mert ha találni is egyebütt a valódi hámcsírlevelek 

 származékaiban megnagyobbodott s oszlásnak indult sejteket, 

 ezek szaporodásuk közben hozzájuk hasonló sejtek előállításá- 

 val vannak megbízva, míg az oszló csirhámsejtek feladata nem 

 a felszínt borító elemekhez hasonlóknak előállításában van, 

 hanem ezek arra valók, hogy a felszínről a vázba jussanak és 

 ott fajlagos sejteknek az ébrényhelyzékét képezzék. Ez oly lé- 

 nyeges külömbség, a mely, hozzávéve az ivarmirigyekuek a meso- 

 dermábóli származását, élesen különválasztja ezeket a többi hám- 

 mirigyektől ; az utóbbiaknak fejlődési módja egy közös typus 

 szerint történik, az ivarmirigyek pedig ismét más typust kö- 

 vetnek. 



Minthogy az ivarmirigykötegek egyaránt kifejlődnek 

 mind a hímekben, mind a nőstényekben, az előadottakkal el 

 van döntve az éhrények ivarát illető kérdés, mely már oly sokat 

 foglalkoztatta a búvárokat. A régibb alaptalan állításoktól 

 (v.ö. 221. 1.) eltekintve, némelyek még újabban is eleinte közöm- 

 bös ivari állapotot (Kölliker, ir. 59. sz., 959. 1. ; Braun, ir. 

 15. sz., 216. 1.), mások a hím állapotból való kiindulást vették 

 föl (BoENUAUPT, ir. 11. sz.) ; Egli nézete szerint (ir. 29. sz., 

 12. 1.) eleinte az ébrény (nyúlébrény) közömbös ivarú, a 15-ik 

 napon minden ébrény hím ivarú lesz;^ voltak oly szerzők is, a kik 

 liím-nősneK (hermaphroditának) mondottak a fejlődés bizonyos 

 idején minden ébrényt (Waldeyer, ir. 119. sz., 152. 1.). 



Ha tüzetesen forgatjuk meg a kérdést, azon eredményre 



