A PETEFÉSZEK. 269 



nem lehet irányadó, mert ez esetben, ha azok jól kifejlődve át- 

 mennek a felnőtt állapotba, az ily egyéneket valódi hermaphro- 

 ditáknak kellene tartani, — már pedig ivarcsatorna kivételes 

 állapotban férfiaknál is előfordulhat (v. ö. 196. 1.). Csak az ivar- 

 mirigy mifélesége dönt ; minthogy pedig ez az ébrényben eleinte 

 oly tulajdonságokat mutat, a melyek mindkét nemben egyfor- 

 mák, csak annyi mondható, hogy az éhrények eleinte ivarilag 

 nincsenek differencziálva, a mennyiben minden ébrényben oly 

 ivarmirigyek vannak jelen, a melyek felszínét a csirhám fedi, 

 belsejökben pedig a csirhámból indirect úton a vázba jutott 

 sejtkötegek (ivarmirigykötegek) vannak. Ha ezt az állapotot 

 »közömbös« ivarúnak akarjuk nevezni, úgy az ellen nem tehető 

 kifogás, csak szemünk előtt legyen ezen » közömbös « ivari álla- 

 potban az ivarmirigyek szöveti szerkezetének a mifélesége. 



A petefészek (Ovarium). 



Külső megtekintésre , kézi nagyitóval nézve , az ivart 

 emberi ébrényekben a 2-ik hó végén lehet megismerni, a mikor 

 az ősvesének mediális oldalán kiemelkedő és annak majdnem 

 egész hosszán végigvonuló ivarlécz hímeknél ríividebb marad, 

 azaz proximális és distális végein lekerekedik (úgy, mint pl. a 

 TIT. tábla 41. ábrája; disznó-ébrény), míg nőstényeknél 

 ugyanakkor az elcsenevésző ősveséhez hasonló hosszúságban 

 megmarad és végei felé megkeskenyedik. A 3-ik hónap elején 

 (VTTl. tábla, 158. ábra) a petefészek (gls) alakja szembetűnően 

 külömbözik egy megfelelő korú hímébrény heréjétől : hosszabb 

 (3 mm.), felső vége a kürt (th) hasüri nyilasáig, alsó vége a 

 méhszarvig (cu) terjed, kissé ferdén fekszik, főleg a felső 

 félrésze, mely beiktatódott a nagygyá lett mellékvese (sm.) és 

 a kürt (th) közé; a közepe széles (0*7 5 mm.), proximális é^ 

 distális végei pedig csúcsosak; átmetszete laposdad. A 4-ik 

 hónaptól kezdve szögletes lesz (III. tábla, 42. ábra), és ha- 

 rántmetszete háromoldalú hasábhoz hasonlít (VI. tábla, 117, 

 127. ábrák; IX. tábla. 191. 192. ábrák), a melynek mellfelé 

 tekintő éle kissé rovátékos; van ekkor egy mediális, egy 

 oldalsó és egy keskenyelib hátulsó felszíne, a mely utób- 



