270 A PETEFÉSZEK. 



bilioz a petefészekfodor (moj tapad ; felszíne igen apró 

 dudoroktól egyenetlen, olyan kicsinyben, mint a minők nagy- 

 ban a szemcsés mirigyek ; a dudorokat a kiemelkedő petego- 

 molyok okozzák (1. alább). Színe heveny állapotban sárgás- 

 szürke. — Minthogy a petefészek fiatal ébrényekbeu (III. tábla, 

 42. 43. ábrák) még majdnem úgy fekszik, mint a hogy feküdt 

 eredetileg az ivarlécz, azaz közel a test hossztengelyét követő 

 vagy kissé ferde irányban van elhelyezve: azért a mediális 

 felszíne a végbél (int) felé néz, az oldalsó felszíne az elcsene- 

 vészésnek induló ösvese (c W.pov) felé van fordulva, s a hátulsó 

 felszíne a petefészekfodor útján összefügg az ősvesével, ille- 

 tőleg a hátulsó hasfalakkal. 



A fodor (mesoarium) viszonyait jól látni 3 — 5 hónapos 

 ébrények harántmetszeteiu (VI. tábla, 117 — 119; IX. tábla. 

 191. 192. ábrák). E lemez (mo) az ivarmirigy összefüggési 

 helyét jelzi az ősvese kötőszövetével, s az által keletkezett, 

 hogy az ivarmirigy vázának szaporodása közben az össze- 

 függési hely szélességi növésben nem követte a petefészket. A 

 fodor a 3-ik hónapban rövid (117. ábra), a4-ik hónapban kezd 

 megnyúlni (126. 127. ábrák), de a proximális végén ekkor is 

 (VI. tábla, 118. 119. 128. ábrák; IX. tábla, 191. 192 ábrák), 

 és később is rövidebb és szélesebb marad, mint a distálison, 

 azaz fölül a petefészek egy széles kötőszövethíd útján marad 

 az ébrényélet közepéig mintegy az elcsenevésző ősvese vázával 

 összefüggésben, a mi figyelemre méltó körülmény az ősvesecsö- 

 kevényeknek e helyre való jutása miatt (v. ö. 302. 1.). 3 — 4 

 hónapos ébréuyekben a petefészek kötőszövetváza a distális 

 végén nem végződik ott, a hol a mirigy distális vége vau, vala- 

 mint a petefészekfodor sem szűnik ott meg, hanem váz és redő 

 folytatódnak a petefészekfodor folytatásában fekvő keskeny 

 zsinegbe s az egész a méhszarvakig terjed (a VI. tábla 115. 

 ábráján Zo-val jelölt ráncz folytatását teszi a 116. ábra pete- 

 fészkének, ov), a hol az utóbbiaknak vázával szakadatlanul össze- 

 függ. E zsineg később a petefészekszálaggá (Igt. ovarii) lesz. 

 Minthogy másrészt ugyanott, a hol a petefészekszálag vége a 

 méhszarvakkal összefügg, e szarvak állományától kiindulólag 

 a lágyéktájék felé vonuló Hunter-féle vezérfonal ered (III. 

 tábla, 42., 43. ábrák, gH, Irot ; VIII. tábla, 158. ábra, Irt), a mely 



