276 A PETEFÉSZEK. 



holott Waldeyer (ir. 119. sz., 69. 1.) ilyesmit az ébrényéleten 

 túl nem látott. A szelvénykötegek (a mi ivarmirigykötegeink, 

 247. 1.) Braun szerint a nőstényekben szereppel nem bírnak, 

 jelentéktelen maradványaik egyideig a petefészek köldökében fe- 

 küsznek, de onnan is elpusztulnak, úgy hogy az első életév 

 után belölök mi sincs már jelen. Braun vizsgálatainak idején 

 az emlősök petefészekvázában előforduló nagy mennyiségű 

 hámkötegeket (v. ö. 261. 1.) tüzetesen még nem ismerték, s 

 azért nem volt felvetve a lehetőség, hogy a tüszőhámok e for- 

 rásból is származhatnak. Ennek következtében nem kinálkozott 

 más lehetőség, mint a AValdeyer-féle fölvétel szerint a csirhám, 

 vagy a His-féle nézetnek értelmében a vándorsejtek. Miután 

 pedig az utóbbi forrás bebizonyítására minden alap hiányzott, 

 nem maradt más hátra, mint a csirhámhoz folyamodni. Braun 

 ezt úgy képzelte, hogy még benne a csirhámban egyes lapos 

 hámsejtek a megnagyobbodó elemi petékhez simulnak s ezek- 

 kel együtt nőnek be a kéregállományba, — oly állítás, melynek 

 saját vizsgálataink ellentmondanak. 



Gyíkébrény ékben (lacerta agilis) 18 — 20 mm. hosszú- 

 ságig az ivarmirigy szöveti szerkezetéről az ivart megismerni 

 nem lehet, mert az mind a két nemben egyforma még (VIII. 

 tábla, 171, ábra, gls)\ kívül a lapossejtű csirhám (es) borítja, 

 és belsejében a mellékvese ébrényhelyzékével (srn) összefüggő 

 ivarmirigykötegek (fs) vannak ; a csirhám és a kötegek között 

 egy keskenyebb vagy szélesebb öve az aprósejtű váznak (str) 

 fekszik, egyes nagyobb ivarsejtekkel (op). — 20 mm. hosszúságon 

 túli nőstény ébrényekben az ivarmirigykötegek éles körvo- 

 nalaikból veszítenek, a mi akkép történik, hogy azokat közbe- 

 növő edénytartalmú kötőszövetsövények szabálytalan tömegekbe 

 tagolják; ily állapotban még 25 — 26 mm. hosszú nőstény éb- 

 rényekben is jelen vannak, tehát idősebbekben, mint a minők- 

 ről Braun azt állította, hogy bennök a szelvénykötegek nagy- 

 részt elpusztultak (12 mm. hosszúságnál, nála III. tábla, 9. 

 ábra). Ügy látszik, hogy Braun ezen elpusztulás lefolyásával 

 nem volt egészen tisztában, mert egy más helyen az említettnél 

 jóval idősebb ébrényben ismét lerajzol egy szelvénycsövet (nála 

 yil. tábla, 5. ábra), sőt az utóbbin olyasmi látszik, niintlia 

 őspeték vándorolnának beléje. 



