A PETEFÉSZEK. 280 



mával a tiiszöbámok részéről a szikhoz csatlakozott és benne 

 megmaradt magvakból levezetni ? 



A tüszöbámoknak fenn jelzett módosult alakja arra mu- 

 tat, bogy azok a szikképezésnél lényegesen közreműködnek. A 

 szik kéregrészében előforduló szabad magvak pedig arra val- 

 lanak, bogy a szétbomlott tüszőbámok állománya a szikboz 

 csatlakozik, a mi közben egyeseknek magvai is bejutnak a szik 

 kéregrétegébe s ott szétbomlauak, E szerint a szik, nem úgy, 

 mint Waldeyer állította, a tüszőbámokból egyes részecsek levá- 

 lása s a petéhez csatlakozása által képződik, — hanem azáltal, 

 hogy a tüszőhámsejteknek minden alkotó része odacsatlakozik : 

 előbb a szétbomlott s diffus tömegeket képező protoplasma, 

 azután a magvak is. Ily növési mód egyéb sejteken elő nem 

 fordul, s azért teljes igazat adok WALDEYER-nek, a midőn az 

 érett fetét nem tartja egyszerű sejtnek. A zsírsejt példája, a 

 melyre az ellentett nézetet vallók hivatkoznak, nem illik ide, 

 mert a zsírsejt csak oldott alkatrészeket vesz fel s ezeket pro- 

 toplasmájának élő tevékenysége által vegyileg átalakítja ; az 

 amoeba s a vándorsejtek pedig, melyek szintén felhozatnak pél- 

 dakép arra, hogy a sejtek szilárd alkotó részek felvétele da- 

 czára megmaradnak egyszerű alakelemeknek, abban térnek el a 

 petétől, hogy a felvett szilárd alkotó részecseket, ha azok arra 

 alkalmasak, a saját testökké átdolgozzák. A petesejtnél a főszik, 

 mely a pete eredeti protoplasmáját képviseli, a tüszőbámok 

 részéről hozzácsatlakozott szilárd alkotó részeket protoplas- 

 mává át nem hasonítja, ezek a főszik ellenében mindig idegen- 

 szerű testkép viselkednek, mindamellett lényeges alkotó részét 

 teszik a petének. A zsírsejt s a vándor sejtek, bármennyi anyagot 

 vettek fel kívülről, megtartották a képességet, bogy a zsírnak 

 csökkenése vagy az idegen testeknek eltűnése után ismét oszló- 

 képes sejtekké legyenek ; az érett pete nem oszlóképes és szik- 

 ját többé el nem veszti, — kivéve, ha pusztulásnak megy elébe. 



B) Emlősök. 



Magasabb rangú amnionosoknál, a Graaf-féle tüszők fej- 

 lődésénél a kérdés lényege azon sarkallik, vájjon a pete és a 

 tüszőbámok (membraua granulosa) a csirbámból a valódi miri- 

 gyekhez hasonló módon fejlődnek-e, avagy nem azonos eredé- 



