A PETEFÉSZEK. 291 



fészkének kéregállományában már jelen vannak a Pflüger-féle 

 tömlők (IX. tábla, 184. ábra), egyike a másika mellett szoro- 

 san fekve s sokszor a metszet által hosszirányban találva, mint 

 az ábránkon máskor elágazási belyökön, vagy ferdén ; a töm- 

 lők többnyire 208 mm. hosszúak és 0.032 mm. szélesek. Pontos 

 tanulmányozásuknál arra a meggyőződésre jutottam, hogy fino- 

 mabb viszonyaikat az előttem vizsgálók (Pflüger, Wat.deyer, 

 Hauz) nem merítették ki, a mennyiben nagyjából föltételezték, 

 hogy l>elsejök a fejlődő elemi petékből, kéregrészök a tüsző- 

 hámokká alakuló alacsony sejtekből állanak ; a tömlőkről pedig 

 azt hitték, hogy egyszerűen a csirhámnak palaczkalakú tömör 

 benövéseiből keletkeztek. 



Mindamellett itt-ott találni az irodalomban nyomait annak, hogy 

 emlösiíkben, de különösen újszülött s fiatal macskákban mások a viszo- 

 nyok, mint a hogy más szerzők azt általánosságban hitték, csakhogy nem 

 tulajdonítottak amaz észleleteknek fontosságot, nevezetesen a tüszöhámok- 

 nak fiatal petéken nemlétére vonatkoznak egyes adatok. így pl. Pflü- 

 GEK több rajza (IV. tábla, 1., 2., 5.) arról tanúskodik, hogy a töm-, 

 lök felső végén csupa elemi peték vannak, csak az alapjok felé lép fel 

 a peték körül a tüszöhám. — Maga Waldeyeu is elismeri (ir. 119. sz., 

 34. 1.), hogy macskánál a tömlőkön tüszőhámnélküli helyek fordulnak 

 elő (FolHkelpole), vagy olyanok, a hol kisebbek a tüszőhámok ; a 

 tyiikról is úgy nyilatkozott (57. 1.), hogy a petéből kibúvott állatban 

 látni petesejteket tüszöhám nélkül, — csakhogy ő ezt a keményítésnek 

 tulajdonította, miközben a tüszőhámok kihullottak (holott nekünk va- 

 lóbbszinünek látszik, hogy a tüszöliámokkal együtt a petének is ki 

 kellene hullania, mert a tüszőhámok ehhez erősen tapadnak). — Foulis 

 (v. ö. 233. 1.) úgy nyilatkozott, hogy a peték eleinte csupaszok, csak 

 utóbb csatlakoznak hozzájuk (szerinte a váz részéről) a tüszőhámok. — 

 ScHULi.N (ir. 07. sz., 464. 1.) a petefészek felszínén egy összefüggő pro- 

 toplasmaréteget szabadon beágyazott magvakkal vesz föl, mely utólag 

 a magvak körül egyes sejtegyénekre tagolódik ; ezeknek egy része 

 petékké, más rc'sze tüszöhámokká lesz. De nem mindenütt van ez így : 

 a mélységben fekvő sejtkötegekben nem fejlödnek peték, ezek apró- 

 sejtüek maradnak s a vázban fekvő azon sejtkötegeket képezik, a 

 melyeket Köli.iker » velőkötegeknek « nevezett s a tüszőhámsejtek 

 képezésével hozott viszonyba. A tüszőhámot Sciii i.in mindenütt jelen- 

 levőnek állítja (469. 1.); csak néhány hetes macskában látott hámnélküli 

 petéket, de pontos vizsgálatnál itt is megtalálta a tüszősejteket cndo- 

 thelszerü lapos pikkelyek képében. — Végül Harz (i. m., 405. 1.), a ki 

 vizsgálatait Klppfer vezetése alatt végezte, azon eredményre jött, hogy 

 a tüszőhámsejtek nem vándorolnak be egyidejűleg az elemi petékkel, 

 mórt ennek megfelelő képeket nem látott, de másrészt azt sem ismeri 



19* 



