2Í>6 A PETEFÉSZEK. 



sát Har/ abl)ól magyarázta, hogy a fölöttük elvonuló lapos 

 sejtek által a mélységbe szoríttató ak. Eltekintve attól, hogy 

 ily beható működést a vékony laphámokról alig lehet föltéte- 

 lezni, amaz állítást a legjobban abban látom megczáfolva, hogy 

 elég gyakran láttam a cMr^a???on túl kimagasló oly elemi 'petéket és 

 petéknekhalmazait^a melyek kifelé egész csupa szón feküdtek, íeiet- 

 tök elvonuló laphámok nélkül, ellenben az alsó és oldalsó felszí- 

 neiket ily lapos hámsejtek körülvették (IX. tábla, 189. ál)ra op), 

 tehát ott is, a hol Harz szerint azoknak épen hiányozniok kel- 

 lene. Ilyen laphámokat a mélyebbre jutott petéken nem látni, 

 azok tehát a csirhámban az elemi petéknek a szomszédaikra 

 gyakorolt gyors nyomása által keletkeztek, és sem a benövésre, 

 sem a tüszöhámok keletkezésére jelentőséggel nem bírnak. 

 Mindezek alapján az elkésett elemi petéknek a tömlőkbe való 

 jutását, azoknak aktív vándorképessége által látom a leghe- 

 lyesebben megmagyarázottnak. Hogy ezen bevándorlás épen a 

 határbarázda (v. ö. 289. 1.) tájékában volna a legélénkebb, mint 

 azt Haez (i. mű, 393. 1.) állította, arra határozott adatokat 

 nem láttam, mert az itt fekvő magasabb hengeres csirhám, 

 annak a fölvételére még nem elég ok. 



Érettebb emlős- és emberi ébrények petefészkeit szemlélve, 

 azokban oly óriási mennyiségben látjuk az elemi petéket, hogy 

 az utóbbiaknak száma újszülött vagy néhány éves fiatal egyének 

 petefészkeiben előforduló tüszők számával semmi arányban 

 sincs. Azért már megelőző észlelők azon nézetre jutottak, hogy 

 a peték nagy része elpusztul, zsíros elfajulás és szétesés által, 

 részint a későbbi életben a tüszőhámokkal együtt (Heni.e), 

 részint már fiatal egyénekben vagy leánymagzatokban mindjárt 

 a születés után (Slavjanski). Én e folyamatot sokkal korábbi 

 időre vezetem vissza, mindjárt a Pfiügevféle tömlők első föllé- 

 pése alkalmával. Az ily fiatal tömlőkben macskáknál a meg- 

 változott petéken (és tüszöhámokon is) oly feltűnő tüneteket 

 látni, hogy ezek már másoknak figyelmét sem kerülték el, csak- 

 hogy azokat máskép értelmezték. Már Pí lüger (ir. 78. sz., 72. 1.) 

 állította, hogy a tömlőkben a petéket oszlásban látta s körülök 

 sötéten szemcsés hámgyűrűk vannak ; az oszlásróli nézetet Harz 

 is elfogadta (i. mű, 382, 1.), mert mezei egérben (arvicola 

 arvensis)a magvakon karyokinetikus alakokat látott. AValueyer 



